Indledning. 



N 



ord fjord er den 10 mil lange fjord, som skjærer ind tæt 

 syd for Stått, mellem Vaagsø og Bremangerlandet og- fortsætter i 

 østlig retning til den ender i Olden og Loen ved Jostedalsbræens 

 vestlige grener. 



Fjorden danner tildels grænsen mellem grundfjeldet og de søn- 

 denfor optrædende siluriske og devoniske bergarter. Da de sidste 

 bestaar av sandstener og konglomerater og væsentlig optrær i de 

 ytre dele av fjorden, blir her mere dristige fjeldformer, end vi i 

 almindelighet ellers møter i de ytre fjordstrøk, til eks. Hornelen 

 og Aalfotfjeldene. I fjordens indre del er vel fjeldene høiero og 

 vildere, men dog neppe saa vilde som i tilsvarende strøk i Sogn og 

 Søndmør. 



Av grener, som utgaar fra hovedfjorden, kan vi merke Bids- 

 fjord, som fra Havnes fortsætter i østlig retning, mens hoved- 

 fjorden her under navn av Isefjord bøier i sydøstlig retning. Eids- 

 fjorden fortsætter nu kun 13 km. mot øst til den ender ved 

 strandstedet Nordfjordeid; men i senglacialtiden fortsatte den helt til 

 Horningdalsvandets østre ende som en da ca. 40 km. lang fjord. 



Ise f jorden regnes at ende ved Jelsnes, herfra gaar den 9 km. 

 lange Aalfotfjord mot sydvest, til den ender i den lille lune poll 

 ved Førde. 



Hovedfjorden faar herfra navnet Hundviksfjord til Andenes. 

 To betydelige bifjorde lindes her paa sydsiden: Hyen fjord gaar 

 15 km. mot ssv. fra Hyenes til A a, og Gl oppen fjord gaar ind 

 mellem Kvitenes og Andenes, omtrent 12 km. i sydøstlig retning 

 til strandstedet Sandene. 



