1912] Ornerte heller i norske bronsealdersgraver. 31 



De nye former, den nye ornameniik vi træffer i vor bronse- 

 alders 2 periode (1500—1300 f. Kr.) er kommen hit paa den vei 

 ravhandelen i denne tid maa ha tat over Ungarn mot Balkan- 

 halvøen, hvor den rike Mykenækultur blomstret i Grækenland. 

 Herfra maa spiral ornamentikken være ført til vort land. Jeg- tror 

 ogsaa at selve maaten at anlægge gravene paa med de murede 

 sider er indflydelse fra mykenske graver. I disse findes ogsaa or- 

 nerte gravstener, en skik som over Ægypten maa være optat fra 

 Orienten, hvor relieffer i gravene findes hos flere folk. 



Naar vi da i Norge tinder en saadan rik grav som den fra 

 Rege med oldsaker smykket med spiraler og forsynet med ornert 

 gavlhelle, en grav som av de foreliggende saker maa høre til peri- 

 odens blomstringstid, da maa den kultur som har skapt dette grav- 

 minde, stamme fra den sydlige, store blomstringstid i Grækenland. 



At de fleste av de tegn vi linder baade i Regegraven og paa 

 de andre av de heller vi har gjennemgaat er av religiøs art, synes 

 klart. De maa være indristet i den hensigt at beskytte den døde, 

 gi fred i graven, hvadenten vi linder dem paa selve gavlhellen eller 

 paa løse stener i haugen som jeg ovenfor har nævnt 



Om en solkultus skulde de koncentriske cirkler, de firekede hjul 

 tale. Og at en saadan virkelig har fundet sted i Norden i bronse- 

 alderen, har vi bevis for i solvognen fra Trundholm paa Sjælland. 

 Den store forgyldte bronseplate som skal forestille solen, er smyk- 

 ket med spiraler og maa vel kunne sættes nogenlunde samtidig med 

 Regegraven, i alle fald ikke senere end 1300 f. Kr. For et tidli- 

 gere tidspunkt indenfo.r samme kulturperiode foreligger endnu et 

 stykke som taler i samme retning. Ved Balkåkra, 1 ) nær Ystad i 

 Skaane fandtes i en torvmose et bronsestykke som paa den store, 

 runde flate er smykket med punkterte linjer utgaaende fra centrum, 

 tydeligvis et billede av den straalende sol. Nedentil findes rundt 

 kanten endel firekede hjul. 



Fra vore norske bronsealdersgraver kj endes endnu ikke flere tegn 

 end skaalene og hjulfigurene, tegn som efter det som vi nu vet, ikke kan 

 forstaaes anderledes end som religiøse symboler. I den bekjendte 

 Kivikgrav i Skaane sees paa en av hellene ogsaa billeder av økser, 

 av en type som kj endes fra bronsealdersfund, store tynde økseblad 

 støpt over en lerkjerne. Slike økser kan aldrig ha hat nogen praktisk 

 anvendelse, dertil er de for skrøpelige. De maa ha været anvendt 



Svenska fornsaker, fig. 254. 



