﻿1913] Bidrag til kundskapen om Hardangerfjordens fauna. H 



Hvor langt utover fra land dette belte strækker sig før det falder 

 av mot fjorddypet var ikke mulig at faa fastslaat, saameget kan 

 dog siges at dette ligger mere end 2.5 kilometer fra land. Mellem 

 Solesnes, Hellesuren og Jonanes er der de samme bundforholde 

 som mellem Hereidtangen og Sjøthun, kun mangler her de lune 

 bugter og bunden falder raskere av mot fjorddypet som her kun 

 ligger ca. 500 meter fra land. Da bunden falder saa hurtig av, er 

 singelbeltet forholdsvis smalt. Kun ved Tryglavik har det en noget 

 større utstrækning. 



Singelen har en yderst fattig fauna. Paa flere steder var den 

 ganske død, paa andre talte den kun nogen faa mollusker, annelider 

 og echinodermer, høist et snes arter. En undtagelse indtar dog 

 Tryglavik, som har en forholdsvis rik fauna; nævnes kan her Nym- 

 phon strømt og leptocheles, Eupagurus bernhardus og prideauxi, 

 Anapagurus chiroacanihus, Hippasteria phrygiana, Solaster papposus, 

 Ophiocten sericeum, o. s. v. 



I motsætning til singelen har den fine lerblandede skjælsand 

 en rik og avvekslende fauna. Nævnes kan av mollusker: Pecten 

 pusio, sepiemradiatus, striatus og similis, Lima loscombi, Portlandia 

 lucida og frigida, Area pectunculoides, Cardium minimum og faseiatum 

 Astarte sulcata og montagui, Venus ovata, Cuspidaria rostrata og 

 eostellata, Dentalium entale og striolatum, Puncturella noaehina, 

 Emarginula fissura, Scissurella crispata, Gibbula einer aria og tumi- 

 dula, Calliostoma miliare, Capulus hungaricus, Trivla europæa o. s. v. 

 Av echinodermer: Antendon tenella, Pentagonaster gramdaris, Sti- 

 chaster roseus, Cribrella sanguinolenta, Ophiura sarsi og earnea, Ophi- 

 opholis aculeata, Amphiura elegans, Echinocyamus pusillus, Brisaster 

 fragilis, Echinocardium flaveseens, Stichopus tremulus, Mesothuria 

 intestinalis, Cucumaria hyndmani, Thyone fusus, Psolus squamatus 

 o. s. v. Endvidere nogen krustaceer som Spirontocaris polaris og 

 pusiola, annelider o. s. v. 



Jondalsbugten er den ca. 2.5 kilometer brede bugt mellem 

 Jonanes og Sætveitnes. Bugten er vel beskyttet, saaat der kunde 

 skrapes uanseet hvordan veiret var. Jondalsbugten er derfor bedre 

 og nøiere undersøkt end noget andet sted omkring Jondal. Da det 

 desuten meget snart viste sig at bugten huset et rikere og interes- 

 santere dyreliv end de fleste andre lokaliteter, som blev undersøkt 

 bidrog dette ikke mindst til at der blev skrapet forholdsvis mere 

 i Jondalsbugten end noget andet sted. 



Mot nord begrænses Jondalsbugten av det steile, bratte land 



