﻿1913] Bidrag til kmiclskapen om Hardangerfjordens fauna. 15 



Noget utenfor Sætveitnesset skjærer Djupeviken sig ind i landet. 

 Langs bugtens midte gaar der en med fin skjælblandet lerslam 

 dækket dypaal, som i bugtens munding ligger ca. 250 m. dypt. Aalen 

 er forholdsvis smal og begrænses paa begge sider av haardere par- 

 tier. Nærmest land paa et dyp av indtil 40 — 60 m. er bunden 

 dækket av singelblandet sand med store mængder av døde musling- 

 skaller. Djupevikens fauna er forholdsvis rik og tæller flere sjeld- 

 nere arter, av fisker saaledes Gobius orca og scorpioides, som begge 

 kun er kjendt i nogen faa eksemplarer fra vore kyster. Av everte- 

 brater kan nævnes Cuspidaria jugosa, Acmæa testudinalls, Lepeta 

 cøca, Calliostoma conuloide, Craspedotus ottavianus, egg av Rossia 

 glaucopis, Eledone cirrhosa, Bonellia viridis, Cheraphilas echinulatus, 

 Amphiura elegans og securigera, Echinocardium cordatum, Phyllophorus 

 pellucidus og Caryophyllia smithii. Nævnes maa endvidere en eiendom- 

 melig langpigget varietet av Echinns esculentus fra 100 — 200 meters dyp. 



Mellem Smaaholmerne og Belsnes danner Hardangerfjorden en 

 ca. 2 km. bred bugt, som fra land av langsomt sænker sig til en 

 dybde av ca. 300 m., hvorpaa bunden falder steilere av mot fjord- 

 dypet. Nærmest Belsnes er bunden haard, fjeld eller store stener, 

 eller er dækket av grov singel, som omtrent er blottet for dyreliv. 

 Ut for Vikene, Stekka og Smaaholmerne bestaar bunden derimot av 

 fin lerblandet skjælsand; omkring Smaaholmerne kan dog ogsaa paa- 

 træffes haardere partier med fjeld eller stener. Nærmest land paa- 

 træffes der slam med stener og talrike døde muslingeskaller. Bort- 

 set fra partiet nærmest Belsnes minder bundforholdene i bugten om 

 dem i den sydlige del av Jondalsbugten ved Vik og Sætveit. Like- 

 ledes viser faunaen store overensstemmelser, dog er den ikke saa 

 rik som i Jondalsbugten. Av de fundne arter kan nævnes: Pecten 

 pusio, Cuspidaria costellata, Trachydermon exaratus, Bulla atricidus, 

 Neomenia carinata, Nymphon leptncheles, Spirontocaris securifrons, 

 Pontophilus spinosus, Ophiocten seiiceum, Psolus phantapas, Virgularia 

 mirabilis o. s. v. 



I den inderste bugt ved Vikene munder to smaabækker; disse 

 har ført ut i viken blade og andre plantelevninger som er sunket 

 tilbunds i større eller mindre avstand fra land og blit omdannet til 

 mudder. I eller paa denne mudder, som kunde paatræffes paa ind- 

 til 30 meters dyp, lever: Cardium echinatum, Corbula gibba, Turi- 

 tella terebra, Aporrhais pes pelicani, Acer a bullata, Astrias rubens, 

 Astropecten irregularis, Ophiura ciliaris og albida, Amphiura chiaji, 

 Strongylocentrotus drøbachiensis, Echinocardium flavescens, Synapta in- 



