﻿1913] Bidrag- til kundskapen om Hardangerf jordens fauna. H3 



gonasteride og at den nærmest bør henføres til slegten Astrogo- 

 nium. 1 ) 



I Sognefjorden har jeg faat den baade ved Vik og Leikanger, 

 20—400 m. Paa sidstnævnte lokalitet var den forholdsvis almin- 

 delig. Den optrær ellers ved Bergenskysten meget sparsom. 



Pentagonaster granularis Retzius. 



Er almindelig utbredt paa 40—500 meters dyp, dog forekommer 

 den paa de fleste steder kun enkeltvis; en undtagelse herfra var 

 ved Munkerøisa, hvor i et skrapekast erholdtes 8 eksemplarer, 

 mens paa de andre lokaliteter i det høieste tokes tre eksemplarer 

 i et kast. 



Det mindste eksemplar maaler: diameter 8.5 mm., skiveradius 

 3.5 mm., armradius 4.5 mm. Av dorsale og ventrale marginale 

 plater er der kun 3. Saavel marginalplatene som skivens plater 

 er kun langs randen dækket av granuler. Det største eksemplar 

 maaler: diameter 60 mm., skiveradius 22 mm., armradius 31 mm. 

 7 — 8 dorsomarginale plater 8 — 9 ventromarginale plater. De fleste 

 eksemplarer er mindre end 40 mm. i diameter. 



Som allerede omtalt i ;; Echinodermen von Michael Sårs in den 

 Jahren 1900 — 1903 gesammelt" 2 ) er pedicellarier forholdsvis 

 hyppigere hos eksemplarer fra de indre fjordpartier end ute fra 

 skjærgaarden og kystbankerne. Av 260 eksemplarer hovedsagelig 

 fra skjærgaarden og kystbankene hadde kun 25 eller 9.6 % pedi- 

 cellarier, mens av de 101 eksemplarer, som erholdtes ved Jondal, 

 har 47 eller 46 5 % pedicellarier. Det mindste eksemplar med 

 pedicellarier har en diameter av 27 mm. Det har 13 pedicellarier 

 (2 — 2 — 2 — 3 — 4). Dette store antal synes forøvrig at vise at 

 pedicellarier kan optræ hos mindre eksemplarer end det her omtalte. 

 Det største eksemplar har 11 — 12—5—8—6 eller ialt 42 pedi- 

 cellarier. 



Antallet av pedicellarier er i høi grad underkastet individuelle 

 variationer og de kan variere i antal paa armene hos samme individ, 

 en arm kan mangle eller ha faa pedicellarier, mens en anden arm 

 kan ha mange. Denne sterke variation fremgaar tydelig naar man 



*) Koehler: Note preliminaire sur quelques Asteries et Ophiures, Bull. 

 Tnst. Oceanogr., nr. 99, 1907, p. 30, Cfr. Bes. Camp. Sei. par Albert T Monaco, 

 Fase. 34, p. 75. 



2 ) Bergens Museums Aarbok 1906, no. 13, p. 22. 



