﻿1913] Bidrag til kundskapen om Hardangerfjordens fauna. 121 



bredde ved basis 7 mm. Et andet mere tykarmet eksemplar maaler 

 henholdsvis 7 mm., 24 mm. og 8 mm. Dorsalskelettet stemmer 

 overens med det hos den typiske form. 1 ) De fleste eksemplarer 

 hadde en lys rød farve, kun et par var gule. 



Pedicellaster typicus M. Sårs 



Ved Djupevik, 20 — 100 m., tokes et eksemplar; skiveradius 

 2.5 mm., armradius 9.5 mm. 



Stichaster roseus 0. F. Muller. 



Meget almindelig paa indtil 400 meters dyp, men forekommer 

 ikke noget sted i nogen mængde. Det største eksemplar maaler: 

 skiveradius 11 mm., armradius 69 mm. 



Asterias glacialis Linné. 



Denne art er meget lokal i sin utbredning, men hvor den fore- 

 kommer saasom ved Thorsnes, Vikene, Djupevik, Sætveit, Strauma- 

 stein og Augestad, 10 — 50 m. er den som oftest meget talrik. De 

 fleste eksemplarer er mindre med en skiveradius av indtil 8 mm., 

 armradius 54 mm. Det største eksemplar maaler: skiveradius 

 15 mm., armradius 130 mm. Ute i skjærgaarden kan arten opnaa 

 det dobbelte av denne størrelse. 



Asterias miilleri M. Sårs. 



Denne art forekom paa en række lokaliteter paa begge sider 

 fjorden, saasom Solesnes, Djupevik, Skutevik, Munkerøisa og Ljones- 

 tangen, 10 — 100 m. Flere steder var den ret talrik. Det største 

 eksemplar maaler: diameter 41 mm., skiveradius 5.5 mm., arm- 

 radius 22 mm. Et større eksemplar fra skjærgaarden (Herlø, 12 

 — 80 m.) maaler henholdsvis: 71 mm., 9.5 mm. og 37.5 mm. I 

 „Oversigt af Norges Echinodermer" (p. 88) angir M. Såes denne 

 arts normale størrelse til 2 — 2V2" (56—65 mm), den kan dog 

 opnaa en størrelse av 4V2" (113 mm.). At dømme efter det i 

 Bergens museum opbevarte materiale maa dog eksemplarer av denne 

 størrelse være ytterst sjeldne. 



Eksemplarene fra de indre fjordpartier synes ikke at ha en 

 saa dyp mørk rød farve, som skjærgaardseksemplarene. 



!) Mortensen: Echinoderms from East Greenland; Meddel, om Grønland 

 vol. 29, 1903, p. 73. 



