﻿1913] Bidrag- til knndskapen om Hardangerfjordens tanna. 123 



Ophiuroidea. 



Ophiura ciliaris Linné. 



Almindelig i lune viker og bugter, saasom ved Thorsnes, Vi- 

 kene, Jondalsbugten, Augestadbugten, Skipperviken og Stekka, 

 10-80 m. 



Ophiura albida Forbes. 

 Almindelig, 10—100 m. 



Ophiura sarsi Liitken. 



Almindelig, 20 — 500 m. De største eksemplarer har en skive- 

 diameter av 20 mm. 



Ophiura robusta Ayres. 



Denne art fandtes paa en række lokaliteter paa begge sider 

 fjorden, 20 — 300 m., paa de fleste steder dog kun i et eller et par 

 eksemplarer; Jondalsbugten, 40—100 m., var den eneste lokalitet, 

 hvor den var ret talrik. 



Ophiura affinis Liitken. 



Ikke sjelden paa grundt vand i Jondalsbugten. Desuten tokes 

 nogen faa eksemplarer ved Vikene, Djupevik, Thorsnes og Skute- 

 viken, 10 — 50 m. 



Ophiura carnea M. Sårs. 



Almindelig, 50—600 m. Danielssen har fundet den ved Utne, 

 600 m. 



Ophiocten sericeum Forbes. 



Ved Sætveitnes og Tryglavik, 40 — 100 m., er denne art ikke 

 sjelden; forøvrig forekommer den ytterst sparsom saasom ved Thors- 

 nes, Vikene, Jonanes, Helleuren og Straumastein, 30 — 250 m. 



Eksemplarene tilhører den form, som G. 0. Saks i „Nye 

 echinodermer fra den norske kyst" har beskrevet under navnet 

 Ophioglypha gracilis. Eksemplarene er dog spædere end dem fra 

 skjærgaarden, hvor de kan ha en skivediameter av 9 mm., arm- 

 længde 40 — 50 mm., mens de største eksemplarer fra Jondal kun 

 er halvt saa store, skivediameter 5.5 mm., armlængde 18—25 mm. 



