﻿1913] Bidrag til kundskapen om Hardangerfjordens fauna. 135 



bredde 90 mm., høide 40 mm. Dette er dog ikke artens maksi- 

 mumsstørrelse. Mortensen 1 ) omtaler fra Roscoif et eksemplar, 

 som var 115 mm. langt, 117 mm. bred, 00 mm. høi. Storm'-) 

 fandt i Trondhjemsfjordens munding eksemplarer, som endog var 6 

 tommer (156 mm.) stor. Ved Lofoten kan ifølge M. Sårs Spa- 

 iangus purpureus opnaa en størrelse av over 4 tommer (104 mm.). 



Echinocardium flavescens O. F. Muller. 



Almindelig, 20 — 300 m. De største eksemplarer er 42—43 mm. 

 lange, 39—40 mm. brede, 26—29 mm. høie. Arten kan forøvrig ved 

 Bergenskysten o^pnaa en længde av 60 mm., bredde 58 mm., høide 

 42 mm. 



I Hardangerfjorden gaar Echinocardium flavescens i det mindste 

 ind til Haustveit og Kinservik, hvorfra jeg har faat mig tilsendt 

 nogen eksemplarer tat under skjælskrapning. 



Montacuta bidentata fandtes fæstet til piggene ikke alene av 

 Spatangas purpur ens men ogsaa av denne art, Echinocardium cor- 

 datum og Brisaster fragilis. 



Echinocardiuiu cordatum Pennant. 



Nogen eksemplarer fandtes ved Sætveit, Vik og Djupevik, 

 10 - 120 m. Eksemplarene har en længde av 27 — 51 mm., bredde 

 2'6 — 49 mm., høide 20 — 31 mm. Bredden varierer mellem 92.7 og 

 97.7 % av længden, høiden mellem 60.6 og 75.6 %. Eksemplarene 

 har en mere regelmæssig oval form end hvad der synes at være 

 tilfældet hos eksemplarer fra Nordsjøen. Periproct har ikke en saa 

 bred transversel-oval form som hos det av Mortensen fra Skagerak 

 avbildede eksemplar; (Ingolf Echinoidea, part 2, p. 146, fig. 24 a, 

 dog er det heller ikke saa smalt som hos de to eksemplarer fra 

 Middelhavet (fig. 24 b og c). 



I Hardangerfjorden gaar Echinocardium cordatum i det mindste 

 ind til Grimo, hvorfra Johannes Haustveit har sendt Bergens 

 museum et eksemplar, tat under skjælskrapning. Eksemplaret har 

 en længde av 42 mm., bredde 40.5 mm., høide 28 mm. Skallets 

 bredde er saaledes 96.4 % og dets høide 66.7 % av længden. I 

 Sognefjorden har jeg fundet Echinocardium cordatum saavel ved 

 Vik som Leikanger, 20 — 140 m. Det største av eksemplarene fra 



x ) Moetbnsen: Ingolf Echinoidea, part. 2, p. 123. 



2 ) Kgl. norske Vidensk. Selsk. Skrifter, hefte 8, 1878, p. 258. 



