﻿1913] Bidrag til kundskapen om Hardangerfjordens fauna. 141 



Parauiuricea placomus Linné. 



Jeg har hat anledning til at se eksemplarer av denne art, som 

 var tat paa dypvandsline ved Thorsnes, Ljonestangen og Strauma- 

 stein. 



Den av mig i „ Bidrag til de norske alcyonarier" 1 ) beskrevne 

 Pcircimuricea elegans har ved nærmere undersøkelse vist sig at være 

 et ungstadium av Paramaricea placomus. (Kfr. Broch: Die Alcyo- 

 narien des Trondhjemsfjordes. II. Gorgonacea). 2 ) 



Pennatula phosphorea Linné. 



Denne art fandtes i nogen faa eksemplarer ved Vik og Sætveit, 

 20 — 150 m. Arten gaar helt ind til Odda, hvor den ifølge med- 

 delelse fra kirkesanger Apold, paa enkelte lokaliteter skal være 

 ret talrik. 



Pennatula grandis Ehrenberg. 



I museets samling lindes et større eksemplar av denne art, 

 som er tat paa line ved Jondal paa ca. 75 meters dyp. Ogsaa 

 Danielssen og Koren anfører i „Bidrag til de ved den norske kyst 

 levende pennatulider", 3 ) a t Pennatula granats forekommer i Har- 

 dangerfjord (Utne?) 280—375 m. Ifølge meddelelse fra kirke- 

 sanger Apold skal den endvidere av og til tåges paa dypvandsline 

 ved Odda. 



Virgularia inirabilis 0. F. Muller. 



Paa nogen meget begrænsede omraader ved Sætveit, 20—60 m., 

 er denne pennatulide talrik. Mere sparsomt fandtes den ved Vik, 

 10 — 100 ni. Et eksemplar tokes desuten ved Smaaholmerne, Vikene, 

 40 — 60 m. 



Foruten paa flere lokaliteter i Bergens nærmeste omegn har 

 jeg tidligere fundet Virgularia mirabilis ved Fitjar, Godøsund, Ask- 

 vold, Søndfjord, samt i Sognefjorden ved Skjergehavn, Vik og 

 Leikanger. 



Stylatula (Diibenia) elegans Danielssen & Koren. 



Ved Sætveitnes, 40—60 m., evje, fandtes fire brudstykker av 

 ■denne art; det største har en længde av 312 mm. 



*) Bergens Museums Aarsberetning 1886, p. 10, tab. 5 & 7, fig. 1 — 18. 



2 ) Kgl. norske Vidensk. Selsk. Skrifter 1912, no. 2, p. 21. 



3 ) Fauna littoralis Norvegiæ, vol. 3, 1877, p. 85 og 102. 



