﻿1913] 



Stenaldersbostedet ved Garnes. 



9 



øverst åkerjord med moderne gjødsel og bos. Derunder var paa 

 de allerfleste steder levnet litt av den humus som hadde været 

 under torven før stedet blev dyrket, og derunder igjen et lag av 

 grus og sten gjennemsat med mørk jord (fig. 4). Ogsaa dette lag var 

 en naturlig dannelse. Ganske som det var tilfældet ved G blev old- 

 sakene altid fundet i overflaten av dette lag. De laa for det meste 

 frit i grenselinjen mellem torven og det underliggende gruslag slik 

 at de ved gravningen enten fulgte med undersiden av torvstykkene 

 eller laa blanke i dagen ovenpaa gruslaget naar et torvstykke blev 

 løftet. Hist og her kunde det dog mellem de to lag paavises et 



2o cm. 



2o cm. 



Fig. 4. Tversnit av lagene ved Siljehaugen. (S. 9). 



mørkt, mellemliggende skikt, et slags tyndt Jculturlag hvori stykkene 

 var indleiret. Kulturlaget naadde intetsteds en større tykkelse end 

 2—3 cm. undtagen paa og like omkring det ildsted som blev fundet 

 i feltene A I og B I. Over dette parti var kulturlaget sammen- 

 hængende op til 5 cm. tykt, kuls ort av farve og tydelig virkelig 

 blandet med kulrester, hvorav vi dog ikke kunde redde noget sam- 

 menhængende stykke stort nok til prøve. 



Ogsaa her fandtes en grae, et ildsted, beliggende paa 13 me- 

 ters kurven, fig. 5. Denne gruen var bygget som en ujevn bro- 

 lægning like paa det naturlige gruslag under torven. Formen var 

 ujevn, trekantet, uten tydelig tilsi gtet kontur. Hele jorden omkringe 

 var dækket av sort kuljord. Stenene var skjøre og svartbrændte. 



De ved denne gravning fremkomne saker fandtes tæt omkring 

 gruen som bevis for at tilhugningen hadde foregaat paa stedet. 

 Ved en nærmere gjennemgaaelse av fundenes fordeling i feltene 

 vil det ogsaa være mere paafaldende at det bare er like omkring* 



