﻿20 



Johan Daniel Landmark. 



[Nr. 4 



Førdedal er den nævnte erosion ikke uforholdsmæssig som virkning 

 av den sidste istid. Jeg antar da, at fjeldryggen mellem Bingsa og 

 Klettetind har raget op i hvert fald en 100 m. over den nuvæ- 

 rende terrassen* ate. Langs Viefj eldet sees nemlig som et trin i 

 dalsiden. Conf, fig. 13 til venstre i min første avhandling. Furu- 



en mw. 



Fig. XIV A. Skaret ved Hundvebakken. i er „løken", k fjorden, b fjeldfoten. 



bevokste skræntdannelser strækker sig i høide med Klettetinds top, 

 et parti paa fjeldvæggen i Vieskaret og et andet tilsvarende op for 

 Bingsa. Det er fristende at spørre, om man ikke her har markert 

 erosion sovergangen fra den store istid til den sidste interglaciale 

 periode. Den paafølgende iserosion har yderligere destrueret elve- 

 renden, og Vieskarets gjel er derpaa atter sænket noget ved glacial 

 elvegravning i det gjenstaaende parti mellem Movandet og skar- 

 aapningen mot Yie. Man faar da følgende dalgenerationer i Sønd- 



