﻿H. Tho. L. Schaanning. [Nr. 6 





arternes navne uavladelig forandres fra det ene aar til det andet, 

 og sjelden benyttes det samme navn paa den samme fugleart i to 

 paa hinanden følgende avhandlinger, selv om forfatteren er den 

 samme, og ved at gjennemgaa de tre sidste aarhundreders literatur 

 om fuglene vil man for de almindeligste arters vedkommende om- 

 trent finde likesaa mange forskjellige artsnavne paa en fugl 1 ) som 

 antallet av de avhandlinger, arten i de forløpne sekler er nævnt i. 

 Og ikke sjelden opstaar virvar som følge av, at en forfatter paa 

 forskjellige steder i den samme avhandling benytter 2 eller flere 

 vidt forskjellige navne paa den samme fugleart, og ikke blot av 

 artens norske benævnelser, men undertiden ogsaa av de vedføiede 

 latinske synonymer *), hvorved man absolut bibringes den op fatning, 

 at det virkelig er to forskjellige fuglearter, det dreier sig om 3 ). — 

 Følgen av dette virvar paatræffes hyppig i den ældre literatur, idet 

 forfatteren i en avhandling ikke sjelden har opstillet en og samme 

 fugleart under en hel række forskjellige navne i den tro, at disse 

 repræsenterer et tilsvarende antal forskjellige arter 4 ). — Paa grund 

 av datidens manglende viden kan dog vedkommende forfattere til 

 en viss grad undskyldes, idet ofte individer i en avvikende ungfugle- 

 dragt eller vinterdragt tokes for „specielle arter" 5 ), som derpaa. 



x ) Følgende 16 fuglearter har saaledes i den foreliggende litteratur fra 15 

 og optil 23 forskjellige hovednavne, samt fra 5 og optil 22 derav igjen avledede 

 navne, desuten optil 9 lappiske og kvænske navne: 



Stendulp, fossekall, kjøtmeise, linerle, nøtteskrike, bar spette 

 (D. major), hubro, sjø-ørn, barfugl, heilo, enkeltbekkasin, rugde, 

 strøm snip (A. hypoleucas), tyvjo, lom (TJ. arcticus) ogpolarkonge (M. alle). 

 Talrigst staar enkeltbekkasinen med sammenlagt ikke mindre end 48 benævnelser. 



2 ) E. Collett: Norges vigtigste hvirveldyr [i „Norge i det nittende aar- 

 hundrede" Kri. a 1900] pag. 111: „sibirisk løvsanger", = ,,nordisk løv- 

 sanger" pag. 112. Ibid. pag. 98: „strand-br ok f ugl (Cliar. squatarola)" = 

 ,.strand-lo (Squatarola helvetica)". 



3 ) A. Helland: „Norges land og folk", Finmarkens amt, 1905, bind. I, 

 pag. 501: „granmeis" = „nordisk meise" pag. 502. 



Ibid. Nordlands amt, 1907, bind I, pag. 756: „Boltit" = „pomerants- 

 fugl" paa samme side. 



Ibid. Tromsø amt, 1899, bindi, pag. 345 : „kortøret ugle (Strix bra- 

 chyotus)" = ,,jordugle (Asio aecijntrinus)" paa samme side. 



4 ) Konfer. C. Hammer: „Forsøg til en norsk naturhistorie" (Kjbh. 1775). 

 Del I, pag. 20—54 ; desuten A. Helland: „Norges land og folk", se næsteside herom. 



5 ) Endog Linné opstillet saaledes „i systemet" blandt andre arter ogsaa 

 svøminesneppen i sommerdragt og i vinterdragt som 2 forskjellige arter. Det 

 samme blev gjort med heiloen, idet saavel ungfuglen som den gamle fugl fik 

 særskilt artsbetegnelse. 



