﻿Norsk fugle-register. 21 



'69° 40' n. br. Nordligere er den paatruffet, blot enkeltvis og- til- 

 fældig, et par ganger i Øst-Finmarken, saaledes ved Vaggatim i det 

 indre av Sydvaranger i sept. 1905. (Schaanning 1907). Sydlig 

 trækfugl, men ogsaa regelmæssig stationær i de sydlige stifter. 



1. Fuglekonge (Claussøn Friis 3. Kronet gjerdekonge (Ham- 

 1599). mer 1797). 



2. „Petter-nons-mat", det er 4. „Fagger-Fiis" (i Glossar 

 „eftermiddagsmat." [Efter Norwegicum pag. 45, Pon- 

 beskrivelsen menes gjerde- toppidan 1749), (se anmerk- 

 smet]. (Pontoppidan 1752). ninger under gjerdesmetten). 



37. *) Top-meise (1775). Parus cristatus Lin. 1766. — Ruger 

 varlig og er temmelig almindelig utbredt over de sydlige og østlige 

 stifters naaleskoger optil Nordlands grænse (65° n. br.) (Stejneger) ; 

 langs Vestkysten forekommer den ytterst sparsomt; i løvskog træifes 

 •den blot tilfældig. Stationær. 



1. Topmeyse (Hammer 1775). 3. Topp-teet paa Hadeland 



— Topmeise (Rasch 1838); (Aasen 1873). 



Topmejse (Stejneger 1873). — Topp-tita (Strand 1900). 



2. Homfngl (Wille 1786). 



38. Bar-meise (1912). Parus ater Lin. 1766. — Ruger aarlig 

 og almindelig i de sydlige stifters granskoge optil Saltdalen (Col- 

 lett 1881). Nordligst skal den tilfældig være paatruffet i Sydvar- 

 anger i 1856 (Nordvi 1861). Paa Vestkysten er den mindre hyp- 

 pig. Stationær. 



1. Kulmeise (Rasch 1838). 3. Furulus (Helland 1897). 



— Kolmeis (Helland 1905).— 4. Svart- tita (Strand 1900). 



2. Sortmejse (Stejneger 1873). 



39. Kjøtmeise (1599). Parus major Lin. 1766. — Ruger aarlig 

 og er talrik utbredt over hele landet optil Saltdalen (67° N. B.), 

 men omstreifende individer paatræffes omtrent hver høst og vinter 

 helt oppe i Sydvaranger (Schaanning 1907). Paa fjeldsiderne for- 

 svinder den i de subalpinske dele. Stationær. 



*) Azurmejse (Stejneger 1873), P. cyamis (Pall. 1770), „forniocles" av 

 Stejneger (1873) at være skutt ved Fredrikskald ; saalænge et ab so lut sikkert 

 bevis for artens optræden hos os mangler, bør den imidlertid ikke medtages i 

 fortegnelsen over Norges fugler. 



