﻿30 H. Tho. L. Schaanning. [Nr. 6 



65. Sivspurv (1838). Emberiza shoenicius Lin. 1766. — Ru- 

 ger aarlig og" talrik over hele landet op til den russiske grænse, i 

 de sydlige stifter dog kun paa høifjeldene samt paa enkelte spredte 

 steder langs sydkysten, som paa Kirkøen (Hvaler) og ved Vandsjø 

 (Moss). Sydlig trækfugl. 



1. Sivspurv (Rasch 1838). Kvænsk: Pajusirkku i Syd- 



— Sevsporv (Strand 1900). Varanger (Wessel 1905). 



2. Rørspurv (Kolthoff og Jå- 

 gersk. 1898). 



66. *) Dværgspurv (1912). Emberiza pusilla Pall. 1811. — 

 Ruger sporadisk i Øst-Finmarken, hvor et rugende par blev paa- 

 truffet av forfat. ved Pasvikelv i Sydvaranger den 25 juni 1907. 

 Redet, som indeholdt 6 egg, laa i kratbevokset, fugtig terræng. 

 Saavel eggene som Q-nen, der blev skutt, er opstillet i Kr.a Zool. 

 Mus. Arten, der tilhører det nordlige Rusland og Sibirien, er i 

 Skandinavien med sikkerhet blot paatruffet engang tidligere, ved 

 Lund i Sverige i 1815. — Syd-østlig trækfugl. 

 1. Dværgspurv (Schaanning 1912). 



67. Furu-korsneb (1838). Loxia pityopsittacus Bechst. 1807. 

 — Ruger aarlig, men yderst faatallig og spredt i de syd- og østlige 

 stifters naaleskoger optil Saltdalen (67° n. br.). Langs Vestkysten 

 er den sjelden, men er paatruffet ved Bergen og Molde (Rasch). 

 I „frøaar" optrær den talrikere. Periodisk stationær. 



1. Stor korsneb (Rasch 1838). 3. Furukrossnebb (Strand 1900). 



2. Furukorsneb (Rasch 1838). 



68. Gran-korsneb (1838). Loxia curvirostra Lin. 1766. — 

 Ruger aarlig, i større eller mindre antal jevnt utbredt over de 

 sydlige stifters naaleskoger optil polarcirkelen. Nordligere paa- 

 træffes den blot tilfældig, saaledes i Øst-Finmarken i juni 1859 

 (Sommerfelt 1861) og ved Pasvikelv i Sydvaranger 20 sept. 1905 

 (Schaanning 1907). Periodisk stationær. 



1. Korsfugl (Strøm 1762). 2. Korsneb, svensk benævnelse 



— Kaarsfugl (Hammer 1775). (Strøm 1762). 



x ) Vidjespurv (Stejneger 1873); Emberiza rustica (Pall. 1811) „formodes u 

 av Stejneger at ruge i Øst-Finmarken, sandsynligvis efter Sommerfelt (1861) og 

 Schrader (1852); de her nævnte fund av saavel E. rustica som E. pusilla er dog usikre. 



