﻿48 



H. Tho. L. Schaanning. 



[Nr. 6 



1. Gulspet (Claussøn Friis 1599). 3. Liden grønspet (Rasch 1838). 

 — Gulspæt (Lillienskiøld 4. Graaspette (Collett 1864). 

 1698). — Oraaspetta (Strand 1900). 



2. Graagrøn grønspet (Hammer 

 1797). 



117. Granspett (1912). Dendrocopus leueonotus Bechst. 1802. 

 — Ruger aarlig, men faatallig og spredt i de sydøstlige stifters 

 granskoge op til Trondhjemsfj orden; nordligere er den aldrig be- 

 merket, trods den just i Søndre Trondhjems amt har sin største 

 utbredelse her i landet. Langs Vestkysten l ) er den sjelden og blot 

 bemerket høst og vinter. Stationær. 



1. Kraakspiute (Briinnich 1764). 5. 



2. Flekspærre (Hammer 1775). 



3. Flagspæk [trykfeil ?] (Ham- 6. 

 mer 1775). 



4. 2 ) Flækspæt (Hammer 1797). 7. 



118. Barspett (1912). Dendrocopus major Lin. 1766. — Ruger 

 •uårlig og er almindelig utbredt i de sydlige lavlandes bar- og bland- 

 skoge op til Trondhjemsfjorden. Nordenfor bemerkes den blot 

 sporadisk, men er paatruffet rugende i Polmak (70° N. B.) i 1884 

 (Collett 1894) samt endog talrik rugende ved Pasvikelv i Øst-Fin- 

 marken i april— juni 1910 (Schaanning 1911). Delvis sydlig 

 trækfugl. 



Hvidrygget hakkespet (Rasch 



1838). 



Hvidrygget flagspet (Collett 



1864). 



Kvitryggspetta (Strand 1900). 



7. 



1. Flagspette (Claussøn Friis 6. 

 1599). 



2. Træhakke \ /D ( „ . 



3. Træpikke j (RamUSl/15) - 



— Træpikka paa Voss (Aa- 

 sen 1873). 



4. Hakkespet [og Spette om alle 

 arter] (Ramus 1715). 



— Hakkespjut og Hakkespit 

 (Gunnerus i Leem. 1767). 



5. „Sort og hvidspraglet træ- 

 pikker" (Strøm 1762). 



10. 



Stor træpikker (Gjellebøl 

 1771). 



„Stor sort og hvidspraglet 

 hakkespæt" (Hammer 1775). 

 — „ Større sort og hvid hak- 

 kespæt 1 ' (Rasch 1838). 

 Gjertrudsfugl [i Eker?] 

 (Strøm 1784). 



Vækøer [i Telemark?] (Wille 

 1786). 



Fjeldskjor [i Nordfjord] 

 (Krogh 1813). 



*) Skutt paa Voss, Arne, Aastveit ved Bergen (Grieg). 



2 ) De 4 første navne henføres av ssmmes forfattere til Picus meclius (Lin.), 

 der ikke forekommer i Norge; sandsynligvis menes dog D. leueonotus, eller 

 junior av D. major (Lin.) som isaafald ansaaes for en „speciel art". 



