﻿50 



H. Tho. L. Schaanning. 



[Nr. ft 



mer den rugende. Forøvrig almindelig utbredt over hele Europa 

 op til 60° N. B. (undtagen Balkan) samt de varmere strøk over 

 hele kloden. 

 1. Taarnugle (Schaanning 1912). 



122. Hubro (1838). Bubo bubo Lin. 1766. — Ruger aarlig 

 hist og her i landets bjergfulde egne, saavel i de indre skogbevokste 

 som i de nøkne kysttrakter, til ovenfor polarcirkelen. Nordligere 

 paatræffes den enkeltvis og tilfældig op til den russiske grænse,. 

 saaledes i Jakobselv og Jahrfjord i Sydvaranger vinteren 1905 — 

 1906 (Schaanning 1907). Stationær. 

 1. Stynuv, ogsaa Stynia (Claus- 



3. 



4. 



5. 



6. 



søn Friis 1599). 



— Stynulv i Numedal og 

 Sogn (Aasen 1873). 

 Steinuv (Claussøn Friis 1599). 



— Steinulv, ogsaa Stenulv, 

 paa Vestlandet (Aasen 1873). 

 Steenugle (Claussøn Friis 

 1599). 



— Steinugle (Lund 1785); 

 Stenugle i Nordland (Helland 

 1907). 



Bergugle (Claussøn Friis 1599). 



— Biergugle (Hammer 1775); 

 Bjergugle (Arentz 1802). 

 Bergul [i N. Bergenhus amt] 

 (Claussøn Friis 1599). 



— Bergulv [i S. Bergenh. amt 

 og i Sogn] (Hjorthøy 1785). 

 Raaber (Ramus 1715). 



— Roper (Gun. 1767); Ro- 



par (Aasen 1873). 



Tuder t' 1P7iP N 



\ (Ramus 1715). 

 Gasten J 



— Gast paa Nordkysten 

 (Asbjørnsen 1840). 



v Kat-ugle-Hane" paa Sønd- 

 møre (Strøm 1762). 

 Hornugle 1 (Hammer 



„Hujo-Gosten" J 1775). 

 Stunulv i Hardanger (Selma- 

 bel 1781). 



Stønguv (Wille 1786). 

 Hujo (Hammer 1797). 



— Hugjod [i Gudbr.dal] (Hel- 

 land 1911). 

 Hubro (Rasch 1838). 



— Hubror i Hallingdal og 

 Telemark (Aasen 1873). 

 Bergstøyt i Indherred (Aasen 

 1875). 



Stæn-aal [ogsaa Stenaal] paa 

 Helgeland (Aasen 1873). 

 Sten-Jo i Nordland (Helland 

 1907). 



Lappisk : Lidnoh (Gunnerius 

 i Leem. 1867); Bællje-skuølffe 

 (Helland 1907). 



Kvænsk: Iso-huukaja (Wes- 

 sel 1905). 



10. 

 11. 

 12. 



13. 

 14. 



15 



16. 



17 



18. 



123. Hornugle (1599). Asio otus Lin. 1766. — Ruger aarlig, 

 men ytterst spredt i de sydøstlige stifters skogtrakter til nordenfor 



