﻿82 



H. Tho. L. Schaanning. 



[Nr. 6 



7. 



Søndmøre 14. 



10. 



11 



12. 



13. 



Taagehest paa 

 (Strøm 1762). 



Mækregouk i Trondhjems 

 stift (Strøm 1762). 



— Mæker og Mekkergouk, 

 Mækkergjøg (Gun. 1767). 

 Trold-Ruk (Brunnich 1764). 



— Troldrugge (Guri. i Leem 

 1767). 



Myrehest (Guri. i Leem 1767). 

 Raagjed (Wilse 1771). 



— Raageed (Hammer 1797); 

 Eaagjeit paa Hadeland (Aa- 

 sen 1873). 



Rossegiøg (Wilse 1771). 



— Rossegauk i Nordhordland 

 (Aasen 1873). 



Myrebok (Hammer 1775). 



— Myrbuck (VVille 1786); 

 Myrbukk i Sogn, Gudbrands- 

 dalen og Søndfjord (Aasen 

 1873). 



Myrsneppe (Hammer 1775). 



— Myrsnip paa Vestlandet 

 (Krogh 1813). 



15. Dobbeltsneppe (Ham. 1775). 



16. Enkeltbekkasin (Rasch 1838). 



17. Humregauk i Nordland 



18. Himmerhest i Lofoten 



19. Horsebukk i Smaalenene 



20. Vedergeit paa Søndmøre 



21. Mekkergeit 



— Mækregeit(Hellandl907). 



22. Hingstfugl (Bahr 1896). 



23. Mækregjod i Nordland (Hel- 

 land 1907). 



Lappisk : Mækastak i Kouto- 

 keino. Alme viescca [= Him- 

 melvædder] i Utsjok (Qvigstad 

 1902). 



Kvænsk: Taivaanjaara [= 

 Himmelvædder] i Sydvaranger 

 (forfatt.). 





206. Lap-bekkasin (1912). Gallinago gallinula Lin. 1766. — 

 Ruger aarlig mere eller mindre talrik i Finmarken, hvor den fore- 

 kommer spredt over de fugtigste græsmyrer i Pasvikdalens øvre, 

 furubevoksede trakter. Her blev den første gang fundet rugende 

 i juli 1901 av forfatt, ved Ødevand, og i august 1905 ogsaa ved 

 Hestefos; senere er den aarlig iagttat rugende paa disse steder, 

 men da den i enkelte aar (1904, 1909 og 1911) optrær særlig talrik 

 her under høsttrækket (18 aug. — 1 oktbr.) er det sandsynlig, at 

 dens egentlige rugepladse ligger i kysttrakterne nærmere Yaranger- 

 fjorden (Schaanning 1907). I landets øvrige dele er den hittil al- 

 drig fundet rugende 1 ), men optrær talrik under høsttrækket hist og 

 her i de sydlige kystegne, som ved Øieren og Vandsjø (Thorne) 

 samt paa Jæderen, hvor den ogsaa ikke sjelden overvintrer. Syd- 

 lig trækfugl. 



x ) Formodes av flere forfattere (Collett 1868 og 1894, Stejneger 1873), 

 at bebo ogsaa høifjeldsmyrene søndenfor Dovre, og av (Bahr 1896) desuten ogsaa 

 Jæderen. Sikre beviser herfor foreligger dog hittil ikke. 



