﻿1913] Norsk fugle-register. 101 



253. Sil-and (1838). Mergus serrator Lin. 1766. — Ruger 

 •aarlig og talrik over hele landet og i enhver høide over havet helt 

 op til den russiske grænse; i de sydlige stifter er den dog almin- 

 neligere ved ferskvandene end i havkanten og bosætter sig i likhet 

 med foregaaende art aldrig i myrvande. — Stationær langs kyst- 

 linjen syd for polarcirkelen. 



1. Fisk-and | 8. Skrækja i Trysil (Aasen 



2. Spil-and \ (Brunnich 1764). 1873). 



3. Mort-andJ — Skrækjekall [= cf] i 



4. Strøm-and (Hjorthøy 1785). Trysil (Aasen 1873). 



— Straum-and i Gudbrands- 9. Skræk-an i Nordland (Hel- 

 dal (Helland 1907). land 1907). 



5. Sil-and (Rasch 1838). Lappisk: Vuokta-goalse i 



6. Mindre fiskand (Coll. 1864). Sydvaranger (Wessel 1905). 



7. Liden liskand (Stejneger Kvænsk: Karikoskelo i Syd- 

 1873). varanker (Wessel 1905). 



254. Havs-ulen (1715). Sula bassana Lin. 1766. — Fore- 

 kommer aarlig om vinteren (oktober —april) mere eller mindre 

 almindelig ved de sydlige og vestlige kyster, undtagelsesvis ogsaa 

 om sommeren og uten at ruge, saaledes paa Jæderen 16 aug. 1890 

 (Collett 1894). I de indre landsdele viser den sig blot tilfældig, 

 men er skutt i Slidre i Valders i nov. 1875 og paa Lifjeld i Tele- 

 marken i april 1892 (Collett 1894). Arteri bebor Atlanterhavets 

 nordlige dele og ruger talrik paa Færøerne, Skotlands nord- og 

 vestkyst samt ved Island. 



1. Havs-Ule (Ramus 1715). 3. Sule 



2. Hav-Sule (Pontop. 1752). 4. Tossefugl 



— Havsula (Aasen 1873). 5. „ Jan van Gent" 



(Brunnich 

 1764). 



255. Skarv (1698). Phalacrocorax carbo Lin. 1758. — Ruger 

 aarlig og almindelig kolonivis spredt langs kysten fra Stavanger 

 av optil Varangerfjord, hvor den fremdeles er talrik. De indre 

 landsdele besøkes aarlig og særlig om høsten av fordrevne yngre 

 individer; den er saaledes bemerket i Vinstravandene i Valders, i 

 Ringebu og Trysil samt i Rensvand og Vaggetem i Sydvaranger. 

 Stationær langs hele skjærgaarden fra Iddefjord til Finmarken. 

 1. Aalekrage (Claussøn Friis — Aalekraake i Kria.fjord 



1599). (Collett 1864). 



