﻿I. Indledning. 



Der knytter sig i flere retninger saa stor almindelig plante- 

 geografisk interesse til kristtornens forekomst i vort land, at det 

 maatte synes vel værd umaken at søke skaffet tilveie de fyldigst 

 mulige oplysninger om dens utbredelse her i landet. Hvad der hittil 

 i literaturen foreligger om dette emne, indskrænker sig væsentlig til 

 'floraernes meget summariske og ikke ganske nøiagtige angivelser 

 samt til en hel del spredte notiser paa forskjellige steder i lokal- 

 iloristiske arbeider, botaniske reiseskildringer etc. Nogen utførlig, 

 oversigtlig fremstilling av kristtornens forekomst hos os har hittil 

 ikke eksistert. 



Vi skal først i et kort overblik samle det vigtigste av, hvad 

 •den tidligere literatur vet at meddele om kristtornen som norsk træ. 



Allerede i eddaliteraturen nævnes den ensteds under det samme 

 navn beinved, som endnu almindelig brukes i store strøk av det 

 vestlige Norge. Den nævnes rigtignok kun i en opramsning av 

 forskjellige trærs navne 1 ), uten at det direkte er sagt at den vokser 

 i Norge; men da navnet beinved for kristtornen ikke synes at fore- 



*) „Uidar heiti 



Vi6r yllir tåg apalldr osp lavrvs 



vi6ir selia vlfviår lykkia 



pors mork $lvidr æik æinir pill 



ploma spira ælri palmar. 



biork vi<5 vindill Lind låg ok linnr 



bæinn fiallrapi lyng skid pera 



bvss hlynr ok bok pgll ok pyrnir 



bæinvidr in$purr. pinvr stor6 uk klvngr 



Hasl hæggr hallarr m$svrr ok gron tvænn 



hagtorn ræynir ok marhrisla 



rQ almr ok rot ilstri vinvi6r 



ræyrr askr fyra iostr cipressus " 

 (Eddu-brot. — Edda Snorra Sturlusonar, bd. II, p. 482—83. Hafniæ 1852 



