﻿12 Jens Holmboe. [Nr. 7 



av skjærgaardens øer, er kristtornen paa Vestlandet mindre al- 

 mindelig; dog optrær den, mere lokalt, paa sine steder ogsaa ute 

 paa de ytterste øer, saaledes paa utsiden av Karmøen og Bømmel- 

 øen, paa Sulen, paa øerne i Askevold og Kin, med flere steder. 

 Tyngden av dens utbredelse, hovedmængden av de kjendte vokse- 

 pladser, ligger imidlertid avgjort længere inde, paa steder hvor den 

 er bedre beskyttet mot havstormene : paa den indre side av de store 

 øer, paa den del av fastlandet som vender mot den indre led, og 

 et godt stykke indover langs fjordene. Aller tættest ligger vokse- 

 pladsene, som man ved et blik paa kartet vil se, paa øernes og 

 halvøernes sydlige og sydøstlige side, paa nordsiden av fjordene og 

 av de forskjellige nogenlunde rummelige mere eller mindre inde- 

 lukkede hav-bassiner, som ligger i ly bak skjærgaardens ørækker 

 (f. eks. Bukkenfjord, Bømmel fjord, Husnesfjord, Hardangerfjord, 

 Bjørnefjord, Sognefjord, Aspøfjord, Stavfjord, o. s. v.). Dypest 

 trænger kristtornen ind langs de sydligste av fjordene paa Vest- 

 landet, i Ryfylke saaledes helt ind til Dale ved Jøsenfjord og i 

 Hardanger til Vikingnes i Strandebarm; i Sogn er den ikke kjendt 

 længere inde end ved mundingen av Bøfj orden og i Nordfjord til 

 Aalfoten. 



Kristtornens mere sammenhængende utbredelse paa Vestlandet 

 kan regnes at gaa saa langt mot nord som til mundingen av Nord- 

 fjord. De voksesteder, som kjendes længere mot nord, ligger meget 

 spredt, enkeltvis eller som i strøket omkring Gurskø og Hareidland 

 i grupper, med store sprang imellem. 



I sin store monografi har Th. Loesener beskrevet en række 

 forskjellige varieteter av kristtornen, vildtvoksende saavel som 

 kulturformer. Som vildtvoksende i Mellemeuropa opstiller han de 

 de to former valgår is Alt. og heterophylla Ait., som han karakteri- 

 serer i følgende diagnoser: 



„ Forma a vulgaris Ait.; foliis spinose sinuato-dentatis, mar- 

 gine zt undulatis, subcoriaceis usque crasse coriaceis, in stirpibus 

 vetustis superioribus saepe planis et integerrimis." 



„Forma f3 heterophylla Ait.; foliis ovalibus vel superioribus 

 angustioribus usque sublanceolatis, hine inde spinosis vel spinulosis 

 vel integris, apice acuminatis et plerumque in spinulam productis, 

 crasse vel modice coriaceis, nervis supra inconspicuis vel subpromi- 

 nulis vel subinsculptis, subtus prominulis raro subevanidis; drupa 



