﻿14 Jens Holmboe. [Nr. 7 



aarhundrede har Seljord været besøkt av adskillige botanikere, som 

 tildels har anstillet meget nøiagtige undersøkelser over floraen; en 

 sammenstilling av de forskjellige undersøkeres floralister er nylig 

 git av prot. N. Wille. 1 ) Kristtornen har imidlertid ingen kunnet 

 gjenfinde; „jag såg den ej, och kunde ej heller af folket faa någon 

 notis om densamma" skriver allerede den svenske botaniker A. E. 

 Lindblom, som i 1839 botaniserte i Flatdal. 2 ) 



Tiltrods for de to udmerkede forskeres, H. J. Wille 's og 

 Chr. Smith's autoritet maa man ha lov til at anse det meget 

 usandsynlig, at Hex virkelig skulde være funden vildtvoksende i 

 Seljord eller Flatdal. Der maatte uangripelige vidnesbyrd til for 

 at det skulde kunne ansees godtgjort, at denne utprægede karakter- 

 plante for Vestkystens fjorddistrikter og skjærgaard virkelig skulde 

 være funden vild i en indlandsbygd paa Østlandet, mange mil op 

 fra sjøen, hvor middeltemperaturen for januar er ca. -f-4° C. 3 ) og 

 hvor indsjøerne er islagt flere maaneder om vinteren. 4 ) Og baade 

 ved H. J. Wille's og Chr. Smith's angivelser er der flere punkter, 

 som er vel skikket til at vække tvil om deres paalidelighet. For 

 det første passer ikke Wille's beskrivelse. Kristtornen har ganske 

 vist en haard, hvit ved, men den har ingen stor marv og dens 

 grener vil neppe egne sig særlig til fremstilling av piperør; idet- 

 mindste kjender jeg ikke noget eksempel paa, at den andensteds i 

 Norge anvendes hertil, og heller ikke paa at et dekokt av krist- 

 torn benyttes som folkemedicin. Begge deler leder tanken hen paa 

 Viburnum Opulus, „kross-ved u , som i store deler av vort land kaldes 

 „beinved" og derfor saa ofte er blit forvekslet med kristtornen. 

 Den rimeligste forklaring synes at være den, at Wille for en 

 gangs skyld har stolet paa andres fortælling og har op tat krist- 

 tornen i sin liste uten selv at ha set den. Han kan ha hørt 

 berette, at der i distriktet fandtes „beinved" og likeledes hørt, 

 hvortil man brugte denne. I Strøm's ,.Søndmøre's Beskrivelse, 





*) N. Wille: Vegetationen i Seljord i Telemarken efter 100 Aars Forløb. 

 (Nyt Mag. f. Natv. Bel. 40. 1902). 



2 ) A. E. Lindblom: Bref under en resa i Norge. (Bot. notiser. Lund 

 1839. P. 37). 



3 ) Ifølge H. Mohn er middeltemperaturen for januar ved Dalen (ved Bandak) 

 -i- 4.i° C. (Klimatabeller for Norge. I. Luftens temperatur, p. 19. Chria. 

 Vid Selsk. Skr. I. Math.-naturv. kl. 1895. Nr. 10. 



4 ) Andreas Holmsen angir, at Seljurdsvand normalt er islagt fra 15 jan. 

 — 22 april, Flatsjø fra 19 novbr. — 2 mai. (Isforholdene ved de norske indsjøer, 

 p. 68—69. — Chria Vid. Selsk. Skr. I. Math.-naturv. kl 1901. Nr. 4). 



