﻿Jens Holmboe. [Nr. 



den paa sine steder under -i- 1 / 2 ° C.). 1 ) I Mellemeuropa og videre 

 mot sydøst, like hen til det Kaspiske hav, falder likeledes i store 

 træk kristtornens polargrænse nær sammen med januarisothermen 

 for 0° (samlgn. fig. 11); de væsentligste uoverensstemmelser er at 

 kristtornen i Nordtyskland (hvor den har sin østgrænse paa Rugen) 

 gaar ut over isothermen, mens den omvendt i det sydlige Tyskland 

 ikke naar helt hen til denne. 



Overhodet er overensstemmelsen mellem kristtornens nordgrænse 

 i Europa og januarisothermen for 0° efter min opfatning stor nok 

 til at det maa ansees som sikkert, at vintertemperaturen har en stor, 

 i hovedtrækkene bestemmende, indflydelse paa denne træarts 

 utbredelse mot nord. Dette har forøvrig Alph. de Candolle hat 

 klart for sig allerede i 1855. 2 ) I denne sammenhæng fortjener en 

 merkelig klartseende bemerkning fra 1828 av den norske botaniker 

 S. C. Sommerfelt at citeres; denne uttalelse gjælder rigtignok ikke 

 Hex selv men en anden kystplante, Lonicera Periclymenum,, som 

 har meget tilfælles med den, hvad utbredelse i Norge angaar. 

 Sommerfelt skriver: „Paa Osterøen [nær Bergen] saae jeg første- 

 gang som vildvoxende Caprifolien Lonicera Periclymenum , og det 

 i Selskab med Alchemilla alpina, Cor?ius svecica, Bhodiola og Festuca 

 vivipara, som skulde vidne om en alpinsk Natur, men som dog kun 

 vidne om kolde fugtige Sommere ligesom hiin om milde Vintre." 3 ) 



Det følger av sig selv, at fordi vintertemperaturen synes at 

 være den uten sammenligning vigtigste av de faktorer som bestem- 

 mer grænsen for kristtornens utbredelse mot nord og øst i Skan- 

 dinavien behøver den ikke derfor at være den eneste. Ogsaa andre 

 momenter spiller utvilsomt paa forskjellig vis ind, edaphiske saavel 

 som klimatiske foruten rent historiske forhold. Her kan f. eks. 

 mindes om at træet i Skotland forekommer sparsomt i den nord- 

 ligste del av landet 4 ) og at det ganske mangler paa de nordenfor 

 liggende britiske øer saavel som paa Færøerne og ved Norges 

 vestkyst nordenfor Kristiansund, mens januarisothermen for 0° 

 nord for Skotland gjør en stor sving mot nord helt op mot Islands 



*) Adam Paulsen: Vort Vejrlig, fig. 15, s. 174. (Danmarks Natur. Kjø- 

 benhavn 1899). 



2 ) Alph. de Candolle: Géogr. bot. råis., vol. I, s. 166. Paris et Genéve 1855. 



3 ) S. C. Sommerfelt: Bemærkn. paa en bot. Bxcurs. til Bergens Stift, s. 7 

 (Mag. f. Natv. Bd. 9). 



4 ) H. C. Watson: Topograpbical Botany, 2 Ed., p. 274, London 1883. — 

 Arthur Bennett: Suppl. to Topogr. Botany, p. 57. London 1906. 



