﻿90 J eiis Holmboe. [Nr. 7 



til det vestlige Norge over Sydsverige og trakterne omkring Kri- 

 stianiaf jorden. Herved er imidlertid at merke, at ikke en eneste 

 av de for dette floraelement karakteristiske arter i det sydlige 

 Norge eller Sverige er fundet fossil i trakter, som ligger østenfor 

 deres nuværende utbredelsesomraade *). Den eneste angivelse om et 

 saadant fund jeg kj ender i literaturen er Blytt's, forøvrig med al 

 reservation fremsatte, om forekomsten av stammer av kysteken 

 (Quercus sessiliflora) i en myr nær Kristiania 2 ); men denne bestem- 

 melse støtter sig alene til vedens farve, og naar man vet, hvor 

 meget farven kan variere hos træstammer, som har ligget i myr, 

 blir en bestemmelse paa et saadant grundlag helt ubrukbar som 

 utgangspunkt for videre slutninger. Naar Blytt antok Ilexfloraen 

 indvandret over land til Norges vestkyst var det især fordi han 

 ikke vovet at anta hele dette floraelement indvandret over havet. 

 Det maa imidlertid i denne sammenhæng erindres, at havets niveau 

 i det sydøstlige Norge endnu i tapestiden laa meget høiere end nu 

 og at hele den ytre del av Kristianiafjorden dengang utgjorde en 

 bred havarm. Viger man tilbake for at tænke sig en planteind- 

 vandring over en havstrækning av Skageraks bredde blir en ind- 

 vandring over den ytre Kristianiafjord (utenfor f. eks. Moss— Hor- 

 ten) i tapestiden neppe væsentlig lettere at anta 3 ,». Men for at man 

 skulde kunne tænke sig llexfloraen indvandret over den inderste 

 trange del av Kristianiafjorden eller helt rundt fjordens bund, 

 maatte man — foruten andre urimeligheter — anta klimatforan- 

 dringer siden tapestiden av et omfang, som intet ellers tyder paa. 

 Med det kjendskap vi nu har til planternes spredningsevne synes 

 det langt naturligere med R. Sern ander 4 ) at tænke sig hoved- 

 mængden av Ilexfloraens arter indvandret over havet fra syd eller 

 sydvest, paa samme maate som jeg for nogen aar siden har søkt 

 at gjøre sandsynlig for røslyngens vedkommende 5 ). Særlig ligger 

 det nær at tænke paa endozoisk spredning med fugler, men der- 



*) Derimot er, uagtet torvmyrerne i det sydvestlige Norge paa ingen maate 

 er nøiagtigere undersøkt end myrerne omkring Kristianiafjorden, flere arter som 

 i vor tid ikke er utbredt saa langt mot vest fundet fossile paa Lister og Jæderen. 



2 ) A. Blytt: Indv. af Norg. Fl., s. 350. 



3 ) Smlgn. A. W. Brøggers kart: Træk af Norges ældste bebyggelse, s. 44. 

 (Naturen 1907). 



4 ) R. Sernander: Den skandinaviska vegetationens spridningsbiologi, s. 

 414, flg. Upsala 1901. 



5 ) Jens Holmboe: Planterester i norske torvmyrer, s. 211, flg. (Kri.a Vid. 

 Selsk. Skr. I. Math.-naturv. kl. 1903. Nr. 2). 



