﻿

Jordskjælvenes fordeling i tid. 



I de 25 aar da der har været drevet systematiske jordskjælvs- 

 undersøkelser i vort land, er der ialt notert 494 jordskjælv, d. v. s. 

 omkring 20 pr. aar. Dette er et betydelig større antal end der er 

 observert i vore nabolande. Til sammenligning kan anføres at i 

 de 23 aar fra 1888 til 1910 er der i Sverige notert 153 sikre 

 jordskjælv, mens antallet i samme tidsrum hos os gaar op til 468, 

 eller hvis vi efter Kjellens princip ikke regner med forskjælv 

 og efter skjælv 361. Antallet av jordskjælv i Finland og Danmark 

 er igjen betydelig mindre end i Sverige. 



De norske jordskjælv er meget uregelmæssig fordelt paa de 

 forskjellige aar. Mens aaret 1904 har 36 skjælv at opvise, gaar 

 antallet i 1891 ned til 8 og i 1898 endog ned til 7 skjælv. Ta- 

 bellen, fig. 22, viser os de aarlige variationer. Kurven for antallet 

 av jordskjælv er her trykket med en hel linje. Da selve antallet 

 av jordskjælv ikke gir os nogen sikker maalestok for intensiteten, 

 idet de forskjellige jordskjælv har hat meget forskjellig styrke og 

 utbredelse, har jeg forsøkt at gi et bedre indtryk av den seismiske 

 virksomhet i de forskjellige aar ved at tildele de forskjellige jord- 

 skjælv forskjellige værdier. De lokale er tildelt værdien 1, de 

 ringe 2, de middels 4, de store med utbredelsesomraader mellem 

 40 000 og 100 000 km. 2 6, med utbredelsesomraader mellem 100 og 

 150 000 km. 2 8 og mellem 150 000 og 200 000 km. 2 10, samt jord- 

 skjælvet den 23 oktober 1904 20. Det er selvsagt at disse vær- 

 dier ikke nøiagtig gir forholdet mellem de forskjellige skjælv; men 

 man faar ialfald ved dem en tilnærmelsesvis forestilling om seismi- 

 citeten i de 25 aar som der her er tale om. Kurven for disse 

 værdier er trukket med brutte linjer (fig. 22). Som man vil se, 

 viser de to kurver i det store og hele med hensyn til maksima og 

 minima god overensstemmelse. 



