﻿1913] Norges jordskjælv. 123 



naar antallet av jordskjælv i desember op til 13.6 %• Trods den 

 straks iøinefaldende forskjel paa de to kurver er der dog ved nær- 

 mere eftersyn adskillige overensstemmelser. Begge kurver viser 

 saaledes et vel utpræget vintermaksimum i januar. Begge viser et 

 todelt minimum i aarets varme maaneder ; men for Norges vedkom- 

 mende falder de to minima i mai og juli, for Sveriges en maaned 

 senere, nemlig i juni og august. I oktober har begge lande et 

 høstmaksimum. 



Som bekjendt har man sat den maanedlige fordeling av jord- 

 skjælvene i forbindelse med lufttrykforskjellens variationer. S. 

 Gunther har i sin avhandling: „Luftdruckschwankungen in ihrem 

 Einflusse auf die festen und fliissigen Bestandteile der Erdoberflache" 

 (Gerlands Beitrage zur Geophysik, II Band) sammenstillet resul- 

 tatene av sine undersøkelser om dette emne i følgende tabel : 



Jan. Feb. Mars April Mai Juni 



147.7 138.6 119.4 104.6 94.7 95.4 



12.6 8 4.2 1.6 ^-0.2 0.6 



Juli 



Aug. 



Sept. 



Okt. 



Nov. 



Des. 



100.4 



101.8 



110.2 



110.9 



123.7 



136.4 



0.4 



1.5 



5.3 



9.2 



6.0 



9.3 



Den første række tal angir hyppigheten av jordskjælv i Europa 

 i tidsrummet fra aaret 306 til aaret 1842, den anden række luft- 

 tryk forskjellen i m. m. i retning SO— NV, (lufttryk faldet er ifølge 

 Gunther i det hele fra fastlandet utover mot det nordatlantiske 

 ocean). 



Den første række fortæller os at januar har de fleste jordskjælv, 

 og at saa antallet synker i de følgende maaneder indtil minimum 

 naaes i mai; fra denne maaned stiger antallet igjen indtil vintermaksi- 

 mum. Lu fttrykfor skjellen er størst i januar, synker saa til et mini- 

 mum i mai, stiger atter litt i juni for saa at naa et nyt minimum 

 i juli. Nu stiger den jevnt til et høstmaksimum i oktober, og efter 

 et fald i november stiger den igjen til vintermaksimum i januar. 

 Man vil se hvorledes de norske jordskjælvs maanedlige fordeling 

 udmerket stemmer overens med den aarlige forandring av lufttryk- 

 forskjellen i Europa i retning SO— NV; man linder igjen i kurvens 

 forløp baade vintermaksimum i januar, de to minima i mai og juli 

 og endelig høstmaksimum i oktober. 



Det er imidlertid klart at denne avhængighet av de barome- 

 triske gradienters forhold ikke kan være andet end av sekundær 



