u 



1) întrucât priveşte Lucioperca marina, ani arătat la locul cuvenit 

 părerile mele asupra acestei specii. 2) întrucât priveşte pe Acerina rossica 

 Oliv. et Val., cred că e necesar să relevez că făcând o comparaţie între de- 

 senurile foarte bune din Nordmann, Sabanejeff şi Warpachowski, descripţiile 

 lor şi diagnoza preciza a lui Boulenger şi între numeroasele exemplare de 

 Acerina schraetser din apele noastre ce le-am avut la dispoziţie, am 

 putut constata următoarele fapte: a) Coloraţiunea între ambele specii e 

 în adevăr cu totul diferită, una fiind punctată şi alta liniată; b) Botul la A. 

 rossica este ceva mai lung, însă se găsesc pe de altă parte şi exemplare din 

 A. schraetser cari au şi ele un bot ceva mai lung şi c) că înălţimea 

 corpului la A. rossica e conţinută de 4 ori în lungimea totală, pe când la 

 A. schraetser e mai mică şi intră de 5 ori. Se găsesc însă iarăş exem- 

 plare de A. schraetser cari au şi ele un corp ceva mai înalt. Din aceste 

 se vede dar că între aceste 2 specii nu există mari diferinţe şi că chiar 

 între caracterele distinctive ale lor există transiţiuni şi forme interme- 

 diare. De aici se vede dar că bănueala lui Jeitteles că «A. rossica Cuv. 

 ist vielleicht nur eine Varietăt von A. Schraitzer (1)» are oarecare proba- 

 bilităţi de adevăr şi merită a fi cercetată mai amănunţit comparând un 

 număr mare de exemplare din ambele specii. 



3) întrucât priveşte Percarina (2), acest curios gen a cărui existenţă este 

 acum bine asigurată prin descrierile exacte ale lui Nordmann, Heckel u. 

 Kner şi în urmă Boulenger, nu am alta nimic de observat decât că, deşi ea a 

 fost descoperită în apropiere de apele noastre la Nistru şi se află acolo 

 în abundenţă, totuş nu există nicăeri în basenul Dunării; şi că cauzele 

 acestor diferinţe merită a fi examinate mai cu deamănuntul. 



(1) 1. c, p. 48. 



(2) Iată diagnoza acestui gen : Corpul comprimat lateral. Gura terminală. 2 aripioare dorsale 

 lipite între ele la bază numai printr'o mică continuare a pielii. Operculul şi Preoperculul cu spini 

 puternici. Dinţii din gură informă de perie. Pe falca inferioară dinţii ies şi în afară şi acoper 

 chiar şi partea exterioară a fălcii, aşă că-i dă aparenţa unui val cu dinţi. Limba nedinţată. 

 Capul şi pieptul fără solzi. Oasele capului cu cavităţi mucifere. 7 (rareori 8) radii branchiostege. 



