41 



cu dungi transversale bine pronunţate, sunt înguste ajun- 

 gând cel puţin până în dreptul anusului. Ultimul radiu 

 moale (al IV-lea) al ventralelor cu mai mult de 1/3 mai 

 scurt decât primul lor radiu moale. 



Sinonime şi Citaţiiini: 



Cottus poecilopus: Heckel, Annalen des Wiener Museum's (1836), Tab. 

 8, fig. 1 şi 2. Heckel u. Kner, 1. c, p. 31, fig. 11. Nordmann, 1. c, p. 371. 

 Gunther, Calalogue etc, voi. II, p. 157 (nu: Fische d. Neckars). Siebold, 

 1. c, p. 64. Jeitteles, Rev. d. Gattung Cottus, 1861 şi Prod. Faune Vertebr. 

 Hungar. super., p. 48. Pancic., 1. c, p. 69. Kessler, Ichthyol-Aralo-Caspi- 

 pontică, p. 290 (No. 25). Grimm, 1. c, No. 26. Seeley, 1. c, p. 55. Bade, 

 1. c, p. 64. 



Cottus gobio var. poecilopus: Gunther, Fische d. Nekars, p. 25. 



I D. 8—9, 2. D. 16—20, P. 14, V. 1/4, A. 13—15, C. 13. 



Această specie în afară de caracterele deferenţiale arătate prin diagnoză 

 se deosebeşte numai puţin de cea de sus. Un caracter prin care exem- 

 plarele din apele noastre par a se deosebi de cealaltă specie este ghim- 

 pele preopercular care aici nu este aşâ de mare şi aşa de întors în sus 

 ca la Cottus gobio. 



Pentru a se aprecia mai bine diferinţele între diferitele dimensiuni ale 

 corpului dau aici măsurătorile luate de pe un exemplar normal de 106 mm. 

 lungime, măsurători cari coincid cu cele luate de pe diferite alte exemplare, 

 aşâ că pot fi luate ca tipice: lungimea capului 29 mm., lăţimea ca- 

 pului între marginile preoperculelor 27 mm., înălţimea capului 17 mm., 

 înălţimea maximă a corpului la începutul dorsalei 17 mm., înălţimea minimă 

 la pedunculul caudal 8 mm., lăţimea maximă a corpului între pectorale 17 

 mm., lăţimea pedunculului caudal la finea dorsalei 4 mm., dela vârful bo- 

 tului la anus 48 mm., dela anus la finea caudalei 58 mm., diametrul lon- 

 gitudinal al ochilor 5 mm.; distanţa praeorbitară 5 mm. şi distanţa înter- 

 orbitară 5 mm. 



După cum se vede dar din comparaţia acestor măsurători cu cele date 

 pentru Cottus gobio, între aceste 2 specii în afară de diferinţele relevate 

 în diagnoză, nu există altele mai principale. 



Diferinţa arătată de Heckel că la C. gobio radiile dela pectorale (cel 

 puţin în partea superioară) se bifurcă, pe când aici niciodată, nu are nici 

 ea nici o însemnătate — după cum a arătat şi Jeitteles (1) şi Siebold (2) — 

 căci pe de o parte găsim foarte multe exemplare — chiar adulte — de C. Gobio 

 cari nu au nici un radiu din pectorale bifurcat, iar pe de altă parte în- 

 tâlnim foarte adesori C. poecilopus cu radii din pectorale bifurcate. 



Coloraţiunea. Coloarea generală a corpului este cu totul asemănătoare 

 cu specia precedentă, poate numai că colorile sunt ceva mai închise — 



(1) 1. c, p. 8-9. 



(2) 1. o., p. 65. 



