45 



dorsala şi 6 — 7 anala). Spi n ii ventrali relativ groşi şi din- 

 ţaţi pe marginile lor. Corpul acoperit pe lături cu câte 

 29 — 30 plăci osoase din cari primele ceva mai mari şi 

 apropiate între ele, iar celelalte din ce în ce mai mici, 

 îndepărtate una de alta şi ascunse în piele, astfel că abia 

 se pot recunoaşte. Pedunculul câudal neted fără cele 2 

 carene laterale. Discul ventral lung şi lat ajungând până 

 la deschiderea anală. Aripioara ca u dală rotundă. 



Sinonime : 



Gasterosteus platygaster: Kessler, Ausziige a. d. Berichte i'iber eine a. 

 d. Nordwestl. Kusten des Schwarzen Meeres u. durch die Westl. Krym 

 unternom. Reise. Moskau 1860. II. Th., p. 17. Kessler, Ichthyologia aralo- 

 caspi-pontică, în lucrările expediţiei aralo-caspice (ruseşte) 1877, pag. 1—4 

 şi pag. 20. Grimm, Fishing and Hunting in Russian Waters. 1883, No. 3. 

 Sabanejeff, 1. c, voi I., pag. 91. WarpacJiowski, 1. c, p. 27. Steindachner, 

 Ueber das Vorkommen von Gasterosteus platygaster Kessl. im Stromm- 

 gebiete der Donau. Sitzungsberichte der kais. Akademie der Wissenshaften. 

 Wien. Bd. CVIII. Abth. I. 1899. 



Gasterosteus platygaster var. Danubica: Steindachner, 1. c, pag. 4. 



Gasterosteus purigitius: Nordmann, 1. c, p. 381. Pancio, Pisces Serbiae, 

 }). 71. Steindachner, Ichthyologische Notizen (X). Sitzbericht. d. kais. 

 Akademie d. Wiss. Wien LXI Bd. Jahre. 1870. 



&■ 



1). 9—10/7—8, P. 10, V. 1/0—1, A. 1/6—7, C. 12—15. 



Această specie a fost descoperită abia în anul 1859 de către distinsul 

 ihtiolog rus K. Kessler între algele din portul Odessei. Prima descriere 

 a fost făcută după 8 exemplare cari aveau o lungime de 1".6"' până la 

 2". 3'" (adică de 3.7 — 5.8 cm.) şi i-a dat următoarea diagnoză: (.(mit 9 

 bis 10 gesonderten Ruckenstacheln, mit breitem, hinten abgerundeten Be- 

 ckenschilde und kurzen Baucltflossenstacheln» (1). In urmă Kessler pro- 

 curându-şi alte 14 exemplare mai mici (2.5 — 2.9 cm.) dintr'un braţ lateral 

 al Niprului, a constatat între ele şi primele exemplare câteva diferinţe 

 importante şi mai cu seamă: 1) sugrumătura dintre cap si torace nu era 

 atât de lămurită. 2) Scutul ventral la aceste exemplare erâ cu mult mai 

 îngust şi mai ascuţit şi 3) Spinii dorsali şi cei ventrali erau relativ mai 

 puternici şi cei din urmă ajungeau până la finea discului ventral. Compa- 

 rând în urmă toate exemplarele între ele, Kessler ajunge totuş la concluzia 

 că nu a avut înaintea sa o specie sau varietate nouă, ci că diferinţele 

 constatate se explică numai ca deosebiri de vârstă. 



In 1870 Jacowlew (2) studiind peştii dela gurile Volgăi descopere şi el 

 2 varietăţi nouă şi anume: Gasterosteus platygaster var. Kessler i şi G. 



(1) 1. c, pag. 17. 



(2) Iacowlew, Câţiva peşti noi sau puţin cunoscuţi din gurile Volgăi. Kazan 1870 (ruseşte), 



