48 



4) Un exemplar dela iazul Oisteşti lângă Iaşi, lungimea 26 mm., înălţi- 

 mea corpului 6 mm., lungimea capului 7 mm., 9 ghimpi dorsali, discul 

 basenului dela inserţiunea ventralelor 2,3 mm. ajunge până la anus; spinii 

 ventrali 3,4 mm. întrec de vârful scutului. V 1/1. 



Oasele suborbitale şi diferite bucăţi ale aparatului opercular sunt striate 

 şi granulate la suprafaţa lor. Pe ambele ramure ale preoperculului atât 

 pe cel ascendent cât şi pe cel orizontal şi mai cu seamă la îndoitura 

 dintre ele, se văd din loc în loc mici orificii cari sunt deschiderile cana- 

 lelor mucifere. Deschiderile branchiale sunt mici şi membrana branchialâ 

 e susţinută în mod constant prin 3 radii branchiostege. 



Partea ventrală a corpului începând dela istmul branchial şi până aprope 

 de deschiderea anală este acoperită cu un mare disc lat şi aproape oval. 

 Partea anterioară a acestui disc este formată de cele două oase cubilale 

 lungi şi curbate cari se unesc la capetele lor anterioare într'un unghiu 

 foarte obtuz. Cercul eliptic format de ele are forma unei potcoave şi e 

 acoperit cu piele. Partea posterioară a acestui disc, situată înapoia spini- 

 lor ventrali, este formată de scutul basenului ; acesta este lung, mai mult 

 sau mai puţin ascuţit la vârf şi ajunge până în apropierea deschiderii 

 anale. Forma sa variază mult după dimensiunile exemplarelor. Aşa d. ex. la 

 unele exemplare mari de 44 — 45 mm. lungime, colectate în diferite he- 

 leştee formate prin afluenţi de ai Jijiei, în judeţul Botoşani, am găsit un 

 scut foarte mare, lat, cu vârful obtus şi neajungând până la deschiderea 

 anală ; la alte exemplare însă ceva mai mici de 37 mm. pescuite la un 

 loc, tot în aceleaşi ape şi în acelaş timp, am găsit acest scut cu mult mai 

 îngust, cu vârful mai ascuţit şi mai apropiat de deschiderea anală. Acelaş 

 lucru cu exemplarele colectate în bălţile Dunării, ca balta Greaca, So- 

 mova, Crapina, Caraorman, etc. şi aicea am găsit la exemplare mai mari 

 (de 35 — 37 mm.) scutul basenului mai lat iar la exemplarele mai mici, 

 pescuite în aceleaşi locuri, erâ cu mult mai îngust. Examinând în mod 

 comparativ un număr de peste 100 de exemplare, am putut să-mi formez 

 convingerea că în adevăr forma şi dimensiunile acestui scut sunt foarte va- 

 riabile — mai cu seamă cu vârsta. De obiceiu la exemplarele tinere el este 

 îngust şi ascuţit, la exemplarele mai mari creşte şi el şi se lăţeşte, însă 

 în acelaş timp crescând tot corpul, vârful seu se depărtează şi el întru 

 câtva de deschiderea anală. Luând exemplarele extreme am putea crede 

 că avem în adevăr înaintea noastră 2 varietăţi diferite, examinând însă un 

 mare număr de exemplare, putem constata toate transiţiunile dela o formă 

 la alta. Pentru aceste motive deci nu trebue a se atribui o atât de mare 

 valoare sistematică acestui caracter şi nici să-1 punem în diagnoza acestei 

 specii, cum a făcut-o Kessler (1), ca un caracter distinctiv şi nici să for- 

 măm ca Steindachner numai pe baza sa o nouă varietate. 



Examinând cu lupa mai deaproape acest scut vedem că partea sa pos- 

 terioară situată înapoia spinilor ventrali are la mijloc un fel de carenă, 

 iar pe fiecare margine câte o cornişă, cari apar ca 2 oase deosebite. Par- 

 tea mijlocie dintre cei 2 spini ventrali are aparenţa de a li compusă din 



(1) De altfel în urmă Kessler a recunoscut singur acest fapt. Vezi 1. c, p. 21. 



