24 



în dreptul marginilor posterioare a operoulelor. Gura este inferioară şi 

 botul proeminent, ieşind cu mult înaintea fălcii inferioare pe care o acopere. 

 Atât fălcile cât şi vomerul. şi palatinele sunt acoperite cu mici dinţi în 

 formă de perie; limba este netedă şi nedinţată. 



Ochii sunt de o mărime mijlocie, diametrul lor fiind cuprins aproximativ 

 de 5 — 6 ori în lungimea capului. Ei sunt foarte apropiaţi unul de altul 

 şi privesc mai mult în sus decât lateral, distanţa între ei fiind egală apro- 

 ximativ cu odată diametrul lor. Distanţa lor dela vârful botului este egală 

 cu de două ori diametrul lor. înaintea ochilor pe linia prelungită a mar- 

 ginii lor inferioare se află deschiderile nasale, acestea sunt lungi, duble 

 şi separate una de alta printr'o cută a pielii ridicată ca o perdea. Preo- 

 perculul e aproape imperceptibil dinţat la marginea sa posterioară, iar 

 marginea posterioară a operculului se termină la partea ei superioară cu 

 un spin bine desvoltat. Atât operculul cât şi preoperculul sunt acoperiţi 

 cu solzi. Pedunculul caudal este foarte lung, aşâ că distanţa între sfâr- 

 şitul celei a doua dorsale şi începutul caudalei e cuprinsă în lungimea 

 totală a corpului abia de 5 — 5 1 / a ori. Forma peduncului caudal este a- 

 proape cilindrică şi foarte îngustă. Corpul este acoperit cu solzi mici, 

 ctenoizi, vârtoşi şi bine fixaţi cari către partea posterioară a corpului 

 devin din ce în ce mai mici. Pieptul şi partea anterioară a regiunii ven- 

 trale, până la inserţiunea aripioarelor ventrale precum şi o dungă lată 

 care merge de aici îngustându-se până la deschiderea anală sunt lipsite 

 de solzi; de asemenea lipsesc solzii împrejurul botului şi pe o mică parte 

 în regiunea occipitală îndărătul ochilor. De altfel toată partea superioară 

 a capului împreună cu operculul şi preoperculul este acoperit cu solzi. 



Linia laterală, care este slab pronunţată, este apropiată de linia spinării 

 şi merge aproape paralel cu ea. Numărul solzilor pe ea este de 70 — 80. 

 Cele două aripioare dorsale sunt separate între ele printr'un spaţiu mai 

 mult sau mai puţin mare, care uneori este mai mare chiar de 1 / a din lun- 

 gimea bazei I D. Prima dorsală începe cu mult mai înapoi decât inser- 

 ţiunea ventralelor. Dintre toate aripioarele, ventralele sunt cu mult mai des- 

 voltate şi întrec cu mult în lungime pe toate celelalte. Caudala este din 

 contra cea mai puţin desvoltată. 



Coloraţiunea. Coloarea fundamentală a corpului este galbenă-castanie, 

 cu 4 — 5 dungi castanii închise, oblice, late şi bine limitate. Partea ven- 

 trală este albă, iar în epoca de reproducere albă bătând în roşiu. Ari- 

 pioarele sunt gălbii. 



Dimensiunile. Fusarul nu ajunge la mari dimensiuni; exemplarele obiş- 

 nuite au 10 — 15 cm. lungime şi o greutate de 60 — 100 gr. ; cel mai 

 mare exemplar ce l-am văzut avea 17 cm. lungime. 



Răspândirea. Deşi se zice de către Nordmann că acest peşte se prinde 

 câte odată în Dunăre pe lângă Ismail şi Kilia, eu nu l-am putut niciodată 

 constată în regiunea Deltei Dunării şi nici pescarii de aici nu-1 cunosc ; 

 l-am găsit însă adeseaori în Dunăre dela Galaţi în sus — cu cât mai sus 

 cu atât mai des — şi mai cu seamă în râurile mai mari din interiorul terii. 

 El trăeşte mai cu seamă în Prut, Şiret, Olt, Jiu, Argeş, etc, totuş nu se 

 sue niciodată prea sus. In Bistriţa d. ex. se sue cel mult până la Piatra-N. 

 şi aici însă numai foarte rar. Pentru descrierea de faţă au servit 5 exem- 

 plare provenite din Dunăre, Bistriţa şi Jiu. 



■M 



