19 



Un mijloc de asemenea foarle practic pentru îmmulţirea şalăului în apele 

 naturale este de a-i face în mod artificial locuri de reproducţie (procedeul lui 

 Reuter), turnând nisip şi crengi cu rădăcini de copaci pe cari el îşi leapădă 

 icrele; aceste crengi pot în urmă ii scoase afară şi transportate împreună 

 cu ouăle de pe ele într'o altă apă spre repopularea ei. 



Pescuitul. Şalăul se prinde în apele noastre mai cu seamă cu năvodul şi 

 lăptaşul, el cade deasemenea atât la vintire cât şi vara la leasă. La gârlele 

 unde se fac garduri cu limbi şi la coteţe nu se prinde mai de loc. El 

 este atât de gingaş, încât moare îndată ce este scos din năvod afară. 



Nume populare. In Moldova de sus se numeşte Suduc, în Moldova 

 de jos şi în Muntenia Şalău şi Şalău, Şâalâu, Şlalâor în unele părţi ale 

 Olteniei îi zice Guran. Lipovenii şi Ruşii din Delta Dunării îi zic Sudac, 

 Grecii Sula şi Asprocsera, Turcii Acbalăc. Puii mici se numesc Civiu 

 (de Turtucăeni), iar cei mai mari până la 30 cm. Strapezan şi Trapesan. 

 Exemplarele deschise se numesc Şalău bălan. 



2 sp. Lucioperca volgensis Pali. Şalăul văzgat. 



Tab. I. Fig. 3. 



Corpul mai puţin lungă ret, capul mai scurt şi mai înalt. 

 Maxilarul ajunge înapoi cel mult până sub jumătatea an- 

 terioară a ochiului. Caninii puţin desvoltaţi. Marginea 

 verticală ascendentă a properculului plecată mult înainte. 

 Spinii aripioarelor anale şi ventrale liberi. Anala cu 2/9 

 radii, II dorsală cu 21 — 22 radii mici. 



Sinonime şi citaţiuni : 



Perca volgensis: P alias, Reise durch verschiedene Provinzen des rus- 

 sischen Reiches. Petersb. 1771, Anh. I Th., p. 461. 



Perca asper: P alias, Zoograph. Rosso-Asiat., voi. III, p. 247, (1811). 



Lucioperca volgensis: Cu/cier et Valenc, 1. c, voi. II, p. 117. Nord- 

 mann., 1. c, p. 363, Tab. 5, Fig. 2. Kessler, Zur Ichthyol. d. S. W. Rus- 

 slands, p. 5; — Nachtrăge zur Ichthyol. p. 6; acelaş; — Ausziige a. d. Berichte 

 etc. II, p. 2. Heckel u. Kner, 1. c, p. 12. Jeitteles, Prodr. Faunse vertebra- 

 torum Hungarise super. (1862), p. 46. Siebold, 1. c. Zusătze, p. 417. Kessler, 

 Aralo-Caspi-Pontische Ichthyologie. Gunther Catalogue of the Fishes, I 

 voi., p. 74. Grimm, Fishing and Hunting in Russ. Waters, p. 6. Seeley, 

 1. c, p. 43. Boulenger, Procedings of the Zool. Soc. London (1892), p. 412; 

 Catalogue of the Perciform Fishes., voi. I, p. 51. Sabanejef., 1. c. Warpa- 

 chowsM, 1. c, p. 35. 



Schilus Pallasii Krynicki. (Schilus pallasii descriptus et illustratus). 

 Mem. Soc. Natur. Moscou VIII, 1832, p. 443, Tab. 25. 



Stizostedium volgense : Binar Lonriberg, 1. c. 1900, p. 4. 



Br.7, ID13-14, IID2/20— 22, P14— 15, Vl/15, A2/9, C17, L. lat.70— 

 72 L.trl0/17— 18. 



