Jl8 



leasă dela lacul Călăraşi prinzându-se pui de 8 — 12 cm. lungime, cari 

 erau produşi din acest an, iar pe la începutul lui Septemvrie se găsesc 

 deja exemplare de 22 — 26 cm. lungime. După ce s'a reprodus, şalăul mai 

 stă prin bălţi până ce apele încep să scadă şi atunci încearcă să fugă 

 înapoi la Dunăre, în bălţile mari însă el stă în permanenţă, iară a mai 

 încercă să le părăsească. 



Părăsite. Până azi s'au constatat la Şalău următoarele ecto- şi endopa- 

 razite: 2 specii de Nematode, 3 sp. de Echinorynchus, 7 sp. de Trema- 

 tode, 1 Ceslod (Ligula digramma şi (?) probabil şi Botryocephalus) şi o 

 specie de Copepozf — AcJitheres percarum — care se găseşte foarte des pe 

 branchiile sale. 



Întrebuinţarea. Şalăul are o carne albă, slabă şi foarte gustoasă ; el 

 este unul din cei mai preţioşi şi căutaţi peşti din apele Europei. In Ro- 

 mânia se prind mari cantităţi. Delta Dunării produce în mijlociu cam vreo 

 50.000 kgr. anual, în unii ani când condiţiile sunt prielnice, cantitatea e 

 ou mult mai mare. Domeniul Brăilei a dat în 1901 o cantitate de 63.000 

 kgr., iar Siut-Ghiolul dă pe fiecare an cam la 12.000 kgr din ambele 

 specii. 



înainte Şalăul se sără în mari cantităţi şi se consuma de popor; astăzi 

 el find foarte căutat pe toate pieţele Europei, preţurile s'au urcat foarte 

 mult şi se exportă numai proaspăt împachetat în lăzi şi coşuri cu ghiaţă 

 în cantităţi foarte mari. Pieţele principale de export sunt mai cu seamă 

 în Austria, unde acest peşte are o căutare foarte mare. Preţurile variază 

 foarte mult, media la Galaţi în 1904 a fost de 96 lei °/o kgr. 



Piscicultura. Şalăul este un peşte foarte recomandabil pentru a fi cul- 

 tivat atât în heleştee cât şi pentru a repopula cu el unele lacuri naturale 

 cari prezentă condiţiuni special de favorabile pentru desvoltarea sa. Cu 

 el se poate înlocui ştiuca îndeplinind acelaş rol în heleştee şi dându-ne 

 în schimb o carne mult mai bună. El deşi este un peşte foarte răpitor — 

 s'a calculat că un kgr. de şalău ar costa 11 kgr. de alţi peşti pe cari îi mă- 

 nâncă el — totuş el se mulţumeşte mai mult cu peşti mici ca: Obleţi, Ghi- 

 borţi, Ocheană, etc. şi nu atacă peştii mari ; ştiuca din contră este un 

 peşte cu mult mai răpitor — un kgr. de ştiuca, după cum s'a calculat, ar 

 costa aproximativ 47 de kgr. de alt peşte — şi ea atacă peşti mari aducând 

 prin aceasta daune rezultatului general al culturii, iar carnea sa este cu 

 mult mai inferioară. De aceea se recomandă azi pretudindeni ca cele 10 °/ 

 de peşti răpitori ce trebuesc cultivate într'un heleşfceu de crapi să fie 

 şalăi. 



Şalăul fiind foarte delicat, el moare adeseaori chiar în năvodul în care 

 este prins şi de aceea transportul său dintr'o apă în alta este foarte anevoios, 

 din care cauză înainte nu se cultivă des prin heleştee. Astăzi procedeurile 

 pisciculturii fiind mult mai perfecţionate, se adună ouăle fecundate cari 

 sunt mult mai rezistente şi se transportă ele dintr'o apă în alta înlesnin- 

 du-se cu modul acesta propagarea şi îmmulţirea acestui peşte. Cu modul 

 acesta şalăul este azi în ţerile din Apus unul din peştii cari se cultivă 

 mai mult prin heleştee şi tot cu modul acesta serviciul pescăriilor din 

 Ungaria a încercat să repopuleze suprafeţe întinse din apele lor şi chiar 

 din Dunăre cu şalău. 



