13 



la adâncimi mari, ci mai cu seamă la 1 — l x / 2 m. sub suprafaţa apei. Puii 

 şi exemplarele mici trăesc adeseori în grupe prin aproprierea malurilor. 

 Exemplarele mari sunt solitare. 



Hrana. — Bibanul este un peşte foarte răpitor ; el se hrăneşte cu viermi, 

 larve de insecte, melci, crustacee, icre de peşte şi mai cu seamă cu alţi 

 peşti ; nu rareori se găsesc în stomacul său broaşte şi chiar mi s'a în- 

 tâmplat să găsesc şi mici mamifere de apă (Sorex, etc). 



Reproducţiunea. Bibanul începe a se reproduce în anul al III-lea al 

 existenţei sale. Epoca sa de reproducţiune începe, după temperatura apei, 

 pe la finele lui Martie şi se continuă în Aprilie, când apa are 10 — 12°. Lo- 

 curile de reproducţiune sunt la apă mică, liniştită, în apropierea malurilor 

 unde găseşte pietre sau mai cu seamă plante acuatice. Icrele sale le de- 

 pune în forma unui şiret gelatinos, lung ca de vreo 2 m. şi lat ca de 

 2 — 3 cm., pe care îl lipeşte în formă de reţea de firele de stuf şi de di- 

 ferite ierburi sau de pietre. Ouăle sale au un diametru aproximativ de 

 2 — 2.5 mm. Un biban de o mărime obişnuită are peste 300.000 boabe de 

 icre, la exemplarele mari numărul lor însă este cu mult mai considerabil (1). 

 Durata încubaţiunii ouălor depinde de temperatura apei, de obiceiu însă 

 este cam de vreo săptămână. 



Părăsite. Bibanul are foarte mulţi părăsiţi; s'au constatat până acum 

 la biban în diferite ape europene 29 de specii de părăsite dintre cari : 

 3 specii de Nematode, 4 specii de Echinorynchi, 12 specii de Trematode, 

 8 specii de Cestode şi 2 specii Crustacee. Intre acestea sunt de remarcat 

 mai cu seamă Teniile şi Botriocephalii cari sunt periculoase şi pentru om 

 şi cauzează adeseori boale, mai cu seamă la populaţiunea de pescari din 

 Delta Dunării. 



Întrebuinţarea. Bibanul are o carne albă şi vârtoasă şi fiert sau fript 

 pe grătar e foarte bun la gust; de asemenea se sărează în cantităţi mari, 

 aşa că find totodată şi destul de ieftin joacă un rol destul de important 

 înalimentaţiunea poporului. Preţurile medii anuale sunt de 5 — -10 lei % kg., în 

 anii de lipsă însă s'au urcat şi la 20 — 27 lei % ' v 'g- Solzii cei mici se între- 

 buinţează adeseaori de către femei pentru diferite lucrări manuale ca garni- 

 turi pentru rame, flori artificiale, etc. In ţerile apusene pielea sa cu solzii este 

 întrebuinţată pentru a fabrica un cleiu de peşte foarte bun, la noi, după cât ştiu, 

 o asemenea industrie — cel puţin într'un stil mai mare — nu s'a început încă. 



Piscicultura. Bibanul nu este un peşte recomandabil pentru a fi cul- 

 tivat în heleştee în mod deosebit, căci fiind un peşte foarte răpitor mă- 

 nâncă puii şi icrele celorlalte specii cari trăesc împreună cu el, iar carnea 

 nu este atât de gustoasă pentru a merita să fie preferat spre a fi cultivat 

 în locul altor specii de peştii răpitori. Cu toate acestea bibanul se află în mai 

 toate heleşteele artificiale din ţară şi mai cu seamă în iazurile din Moldova. 



Pescuitul. Bibanul se prinde în tot timpul anului. La Dunăre şi bălţile 



(1) Pentru constatarea numărului ouălor la diferitele specii de peşti am întrebuinţat de obiceiu 

 următoarea metodă: mai întâiu se coagulează ovarele, fie prin apă clocotită, fie puindu-le în li- 

 chide conservante, ca alcohol, formol, etc. După aceea se cântăresc ovarele şi apoi se iea o mică por- 

 ţiune din ele, care se cântăreşte din nou cu preciziune. Numărând ouăle din această porţiune 

 putem apoi calculă numărul lor total din ovarele întregi. 



