61 



Kessler (1) trăesc în basenul Aralo-Caspi-pontic 43 fie specii din cari, 

 după Grimm(2), cel puţin 28 se găsesc şi în Marea Neagră. Acest număr 

 considerabil de specii impregnează faunei acestei mări un caracter cu to- 

 tul special, căci ele se deosebesc cu totul de speciile din apele Medite- 

 ranei. Deşi Marea Mediterană are şi ea vreo 20 de specii din acest gen, 

 numai 2 sau 3 specii sunt comune, celelalte liind cu totul diferite. 



In general speciile din Marea Neagră se deosebesc de cele din Mediterană - 

 după cum observă şi Kessler — între altele şi printr'o desvoltare cu mult 

 mai mare a aripioarelor şi în special a celei de a doua aripioare dorsale 

 şi a analei, cari aici sunt cu mult mai lungi. Mai mult încă, dintre spe- 

 ciile Mediteranei, cel mult 2 sau 3 intră în apele dulci, pe când din spe- 

 ciile Mării Negre cel puţin 8 — 9 specii trăesc aproape exclusiv în apele 

 dulci sau cel puţin se urcă regulat în susul unora din afluenţii ei. Aceste 

 fapte ne arată că este pentru noi de un interes cu totul deosebit de a 

 studia cât mai de aproape acest gen care ne poate conduce la concluziuni 

 mai importante atât din domeniul geografiei animale cât şi relative la ori- 

 ginea faunei acestei mări. 



Diferitele specii ale genului Gobius sunt foarte mult supuse variaţiu- 

 nii, cu atât mai mult cu cât aicea avem adeseaori şi un dimorfism se- 

 xual foarte pronunţat, fenomene de Mimetism, etc. Aceasta a făcut ca 

 multe din speciile descrise — mai cu seamă de Nordmann — să fie puse la 

 îndoeală dacă sunt adevărate specii. Deja Koelbel(3) a dovedit că G. se- 

 milunaris Heck. şi G. rubromaculatus Kriesch nu sunt decât tot Gobius 

 marmoratus Pali. 



In timpul din urmă distinsul Ihtiolog suedez, director al Muzeului 

 din Stockholm F. A. Smitt, a întreprins un nou studiu general asupra 

 tuturor Gobiidelor din apele Europei. Bazat pe metode cu mult mai 

 exacte — măsurători exacte a diferitelor dimensiuni ale corpului şi 

 stabilirea în procente a raporturilor dintre ele — el a ajuns să reducă 

 în mod considerabil numărul speciilor descrise din apele Europei. Co- 

 municarea preliminară a acestei lucrări a apărut încă din 1899 îrt dă- 

 rile de seamă ale Academiei din Stockholm (4) ; din nenorocire numai 

 moartea acestui valoros om de ştiinţă a împiedicat apariţiunea lucrării 

 sale definitive. După Smitt numărul diferitelor specii descrise până acum 

 din Marea Neagră sar reduce la 9 — 10 specii adevărate, dintre cari unele 

 sunt reprezentate prin mai multe varietăţi. 



De sigur că nici în urma acestui studiu noi nu ne putem încă pronunţa 

 în mod definitiv asupra Gobiidelor Mării Negre; aceasta cu atât mai puţin, 

 cu cât pe de o parte studiile lui Smitt au fost făcute în majoritate după 

 exemplare conservate în muzee şi nu în natură după exemplare proas- 



(1) Kessler, Ihtiologia Aralo-Caspi- ponţi că (rus.), p. 213—223. 



(2) O. A. v. Grimm, Fisclierei u. Jagd in d. russischen Gewdssern. Arch. f. Naturgesch. Berlin 1892. 



(3) Koelbel, Ueb. die Identităt des Gobius semilunaris Heck. u. G. rubromaculatus Kriesch mit 

 G. marmoratus Pallas. Verh. d. Zost. bot. Ges. Wien 1874. 



(4) F. A. Smitt, Preliminary notes on the arrangement of the genus Gobius, with an enumeration 

 of ist european species. Ofversigt af Kongl. Vetenskaps Akademiens Forhandlingar 1899, No. 6. 

 Stockholm. 



