65 



Gobius platyrostris: Nordmann, 1. c, p. 410, Tab. 14, Fig. I. Kessler, 

 Zur Ichthyologio des siidwestl. Russlands (1856), p. 11 (No. 11) (nu G. 

 Platyrostris, Pallas III, p. 154). 



Gobius platycephalus : Kessler, Nachtrăge zur Ichthyologie dos siid- 

 westlichen Russlands (1857), p. 16. Kessler, Ausziige a. d. Borichte, etc, 

 p. 49 (No. 45). 



Gobius batrachocephalus : MenetrieS, Câtalogue raisonne des objets de 

 Zoologie, etc. 1832. 



Gobius batrachocephalus Pali., forma platycephalus. Kessler: I. F. 

 Smitt, Arrangement of the genus Gobius, în Forhandlinger Vettensk-Akad. 

 Sfcockholm 1899 p. 546. 



I. D. 6, II. D. 1/16 — 18, P. 18—19, V. 1/10/1, A. 1/13—14, C. 13—14, 

 L. lat. 65—77. 



Această specie este relativ uşor de recunoscut prin forma capului ei 

 foarte mare, turtit şi foarte lat. Totuş în diagnoza ce i-o dă Kessler, care 

 a fost reprodusă şi de Giinther, este de sigur o oroare când se zice că 

 lungimea capului este de 4 /n din lungimea totală a corpului (sau de 2 3 / 4 

 după Giinther); de sigur că aceasta ar însemna că ea are un cap cu totul 

 diform. Nici la unul din exemplarele pe cari le-am examinat şi cari în 

 toate celelalte dimensiuni se potriviau exact cu dimensiunile date de Kessler 

 nu am găsit un asemenea cap. 



Şi tlin figura dată de Nordmann (Tab. 24, fig. 1), care este foarte bine 

 executată, se vede lămurit acelaş lucru, că nu poate fi vorba decât de 

 eroarea pe care Giinther a luat-o fără a o mai controla şi că în realitate 

 în loc de 4 /u trebue pus 3 /*i- De altfel cetind prima descriere a lui Kess- 

 ler din 1857, la care se referă el, vedem că la descrierea capului 

 acestei specii (atunci sub numele de G. platyrostris Pali.) zice: a seine Lănge 

 batrăgt iiber 1 / i der Gesammtlănge des Fisches», ceeace revine la 8 / lt din 

 diagnoza pe care a dat-o în urmă. Gura este foarte mare, ajungând până 

 sub marginea anterioară a ochilor, fălcile sunt îmbrăcate în afară cu nişte 

 buze mari, iar înăuntru sunt tapisate cu mai multe serii de dinţi mici 

 curbaţi înapoi. Ochii sunt mici şi apropiaţi între ei, aşâ că distanţa inter- 

 orbitală este egală cu diametrul lor longitudinal, iar distanţa preorbitalâ 

 egală cu de două ori lungimea acestui diametru. Obrajii sunt foarte um- 

 flaţi şi cărnoşi, ei dau capului o aparenţă curioasă şi sunt goi ca şi partea 

 anterioară a capului; numai partea superioară a operculelor si regiunea 

 occipitală este acoperită cu solzi mici. Operculul se termină cu o membrană 

 lată, ceeace îl lungeşte considerabil; deschiderile branchiale sunt mari şi 

 membrana branchială este susţinută de 5 radii branchiostege. 



Prima aripioară dorsală începe ceva mai în urma inserţiunii pectoralelor, 

 ea e caracterizată prin aceea că vârfurile celor 6 spini cari o compun 

 ies liberi în afară de membrana care-i leagă între ei, având forma unor 

 fire puţin răsucite. Cea de a doua dorsală este lungă, baza ei fiind egală 

 cu mai mult de 1 / 3 din lungimea totală a corpului; ea are 18 — 19 radii 

 din cari primul nedivizat iar următoarele bi- sau trif urcate. 



Pectoralele sunt late şi ovale, ele ajung înapoi până în dreptul celui al 

 doilea sau 3-lea radiu al dorsalei a doua. Ventrala care este în formă 



A. R.—Publ. Adamachi. UI. Antipa, Ihtiologia. 5 



