75 



Gura este îngustă cu buza de sus numai puţin îngroşată; buza de jos 

 este subţire şi ascuţită la marginea ei; pe ambele buze se observă câte 

 o serie de mici cili dentiformi. Maxilarele sunt subţiri şi scurte, aşa că 

 gura fiind închisă, ele se acoper complet de oasele suborbitale anteri- 

 oare. Cele 2 narine sunt îndepărtate una do alta; cea posterioară care e 

 mai largă este situată la o egală distanţă între marginea ochiului şi na- 

 rina anterioară. Ochiul este relativ mare, diametrul său cuprinzându-se 

 aproape de 5 ori în lungimea capului. Cele 2 pleoape adipoase verticale, 

 cari îi acoper marginile şi cari nu lasă între ele decât un mic spaţiu e- 

 liptic în dreptul pupilei, sunt foarte mari, aşâ că cea posterioară se în- 

 tinde înapoi până deasupra preoperculului. Distanţa preorbitală este apro- 

 ximativ egală cu odată diametrul ochiului. Deschiderile branchiale sunt 

 foarte largi; membrana branchială este sprijinită de 6 radii branchiostege. 

 Spaţiul jugular este oval. 



Corpul este acoperit peste tot cu solzi cicloizi de o mărime mijlocie şi bine 

 fixaţi; ei acoper şi capul peste tot afară de buze şi spaţiul jugular. O linie 

 laterală lipseşte cu totul şi de aceea se văd pe diferiţi solzi şi mai cu 

 seamă pe partea superioară a capului orificiile canalurilor mucifere. 



Prima aripioară dorsală începe ceva mai înainte de jumătatea corpului; 

 cele dintâi două radii ale sale sunt lungi, fiind aproape egale cu jumătatea 

 înălţimii corpului; a doua dorsală are marginea ei concavă. Pectoralele 

 sunt foarte sus aşezate şi se întind înapoi cam peste opt rânduri de solzi; 

 Ventralele sunt înşirate cam la jumătatea spaţiului dintre pectorale şi prima 

 dorsală. Pintenul dela baza lor este bine desvoltat şi se întinde cam peste 

 4 rânduri de solzi. Aripioarele verticale sunt fără solzi. 



Color aţiunea. Corpul este cenuşiu închis, pe spinare bătând în albastru 

 iar pe partea ventrală argintiu. Fiecare solz de pe laturile corpului are 

 câte o pată închisă pe el, aşâ că acestea la un loc formează pe tot lungul 

 corpului câte 6 — 7 dungi longitudinale. Aripioarele urmează mai mult sau 

 mai puţin coloarea generală a corpului, cele de pe spinare şi coadă fiind 

 cenuşii închise, iar cele de pe partea ventrală albicioase. 



Dimensiunile la cari se urcă această specie sunt chiar până la 50 — 55 cm. 

 lungime. 



Distribufiimea. Această specie locueşte în Marea Neagră şi intră în 

 toate lacurile noastre litorale ca: Razim, Sinoe, Mangalia, Comarova, Za- 

 ton, etc, nu intră însă niciodată în Dunăre. 



Biologia. Labanul trăeşte în mare la distanţe mari de coaste, probabil 

 prin regiunea Anatoliei. Vara şi o parte din toamnă el şi-o petrece pe 

 lângă coasta noastră şi în lacurile noastre litorale sărate. In anii mai căldu- 

 roşi încep a veni — mai întâiu puii lor — de pe la 15 Aprilie; ei se arată numai 

 prin apropierea coastei şi dacă le e apa prea rece, fug înapoi. Prima gră- 

 madă însă soseşte cam pe la finele lui Maiu şi începutul lui Iunie şi dacă 

 este ploaie şi frig, atunci întârzie chiar până în Iulie. In totdeauna exem- 

 plarele mari sosesc mai târziu, iar puii vin de timpuriu şi caută să intre 

 în lacuri spre a se hrăni şi creşte mai repede. In lacuri ei caută o apă 

 sărată sau sălcie, cât se poate de puţin adâncă — aşâ ca să fie bine în- 

 călzită de soare — şi cu un fund nisipos. Aici ei stau până toamna când 

 se răceşte apa şi îndată ce încep furtunile caută cu toţii să părăsească 



