Î9 



Nordmann, 1. c, p. 395. Gllnther, Calalogue, etc, III, p. 454. Kesster. 

 Auszi'ige a. d. Berichte, etc, p. 30 ; — Ihtiologia Aralo-caspi-pontică, p. 

 229, No. 107. Seeley, 1. c, p. 71. I. V. Carus, Prod. faun. Mediter., 

 p. 708. Moreau, 1. c, p. 195. L. Sucker, Pische cler Adria, p. 46. 



Br. 6, 1D. 4. 2D. 1/8, P. 1/5, V. 1/5, A. 3/9 — 10, C. 3/13/3, L.lat 

 45, L. tr. 13. 



Această specie este în lacurile noastre cu mult mai rară decât în apele 

 ruseşti ale Mării Negre; ea se deosebeşte de celelalte mai cu seamă prin 

 următoarele caractere : 



Corpul său este cu mult mai înalt şi mai compres decât la toate cele- 

 lalte specii. înălţimea sa maximă se cuprinde de 4,5 — 5 ori în lungimea 

 totală, iar înălţimea minimă la pendunculul caudal de aproape 10 ori. 

 Lungimea capului intră de b 1 / i — h 1 / 2 ori în lungimea totală. Capul este 

 lat şi depres, botul convex şi rotunzit şi buza de sus mare cu 3 serii de 

 mici cili dentiformi pe ea. Capetele posterioare ale maxilarelor sunt îndoite 

 puţin înainte şi rotunzite, aşâ că atunci când gura e închisă ele nu sunt com- 

 plet acoperite. Ochii sunt fără pleoape adipoase. Nările sunt mai apropiate 

 între ele, aşâ că distanţa dela cea posterioară până la marginea ochiului este 

 aproape de 2 ori mai mare decât distanţa între ele. Unghiul format de 

 cele 2 mandibulare este obtuz. Spaţiul jugular, căruia Bonaparte şi Moreau 

 îi atribue poate o prea mare valoare sistematică, este de obiceiu foarte 

 îngust sau aproape nul. Originea primei dorsale este aproape la mijlocul 

 corpului sau ceva mai apropiată de caudală decât de vârful botului. Ori- 

 ginea pectoralelor puţin deasupra mijlocului corpului. Ventralele sunt 

 dedesuptul mijlocului dintre inserţia pectoralelor şi prima dorsală. Solzii 

 sunt mari, mai înalţi decât lungi şi pătaţi, aşâ că pe tot lungul corpului 

 ele formează vreo 8 dungi longitudinale închise. 



Dimensiunile. Această specie nu ajunge niciodată dimensiunile celei 

 precedente, totuş creşte câteodată chiar până la 40 cm lungime; exempla- 

 rele obişnuite au o lungime de 25 — 30 cm. 



Biologia. In privinţa obiceiurilor vieţii este de semnalat că acesta este 

 primul dintre toţi Chefalii care intră în bălţi şi tot el este cel dintâiu care 

 caută să fugă afară, aşâ că ei sunt cei dintâi chefali cari se prind la 

 garduri. In privinţa celorlalte caractere biologice se aseamănă în totul cu 

 specia precedentă. 



Întrebuinţare, pescuit, etc. Deşi peştii din această specie nu se îngraşă 

 prea mult, ei sunt foarte buni de afumat şi se sărează pentru acest scop 

 în mari cantităţi. Sărarea lor ca şi a tuturor Chefalilor se face fără a-i 

 mai spinteca, ci se pun întregi la cadă. In totul din toate 5 speciile de 

 chefali se prind anual la coasta şi în lacurile noastre în mijiociu aproximativ 

 250.000 kg.; sunt însă ani când cantităţile prinse trec de 500.000 kg. 



Nume populure. Pescarii lipoveni îi zic Vastranos sau Ostreinos, 

 cei greci Spatopteros. 



