80 



3 s-p. Mugii auratus Risso. 



Tab. VI. Fig. 25 a, b, c. 



Orbitele fără pleoape mari adipoase. Buza de sus ne în- 

 groşată. Botul lat; distanţa inter orbi tală egală cu 2 / 5 din lun- 

 gimea capului. Anala cu 9 radii moi. Spaţiul jugular oval. 

 Oasele maxilare superioare se ascund sub suborbitale. 



Sinonime: 



Mugii auratus : Risso, Ichthyolog., Nice, p. 344. Cuvier, Regne anim. 

 Bonaparte, Iconogr. della Faunna italica, voi. III, p. 31, fig. 2 şi 3. Cu- 

 vier et Valenciennes, 1. c, voi. XI, p. 43, tab. 308. Nordmann, 1. c, 

 p. 397. Giinther, Catalogue III, p. 442. Kessler, Auszuge, a. d., Berichte, 

 etc , p. 31. Kessler, Ihtiolog. Aralo-Caspi-pontică, p. 229, No. 108. I. V. 

 Carus, Prodr. faun. Mediter, p. 706. Moreau, 1. c, p. 185. L. Sucker, 

 Fische der Adria, p. 45. 



Br. 6, 1 D. 4, 2 D. 1/8, P. 1/15, V. 1/5, A. 3/9, C. 3/13/3, L. lat. 42—45, 

 L. tr. 14. 



Această specie se deosebeşte de precedenta printr'un cap ceva mai în- 

 gust şi mai lung şi printr'un corp mai puţin înalt. înălţimea maximă la 

 I-a dorsală se cuprinde de b 1 / i — h 3 / 4: în lungimea totală, iar lungimea ca- 

 pului de 5 ori. Mai cu seamă însă se deosebeşte prin buza de sus care 

 nu este atât de groasă şi prin capetele posterioare ale oaselor maxilare, 

 cari când gura e închisă sunt aproape cu totul acoperite de oasele sub- 

 orbitale anterioare. Ochiul este relativ mare, diametrul său cuprinzându-se 

 aproximativ de 4.5 ori în lungimea capului. împrejurul orbitei este o 

 pleoapă adipoasă rudimentară având o formă circulară şi înconjurând nu- 

 mai o mică parte din marginea sa. Distanţa interorbitară este egală cu 

 2 / 5 din lungimea capului. Spaţiul jugular este oval şi se întinde înapoi 

 până după marginea posterioară a ochilor. 



Caracteristic pentru această specie este o pată mare aurie strălucitoare 

 pe opercul. 



Coloarea este neagră cenuşie pe spinare, mai deschisă pe lături şi albă 

 argintie pe partea ventrală. Ca şi la specia precedentă solzii au câte o pată 

 mare brună, aşâ că formează câte 6 sau 7 dungi longitudinale pe ambele 

 laturi ale corpului. Dimensiunile obişnuite ale acestei specii sunt 20 — -25 cm. 



In privinţa modului de vieaţă şi a întrebuinţării ea se aseamănă în totul 

 cu specia precedentă. Deasemenea şi în privinţa modului de pescuire. 



Numele populare. Lipovenii îl numesc Vasîranos, adică «nas ascuţit». 

 Tot aici aparţine probabil ca o varietate forma numită de pescarii greci 

 Stinghii. 



