• 95. 



Aripioara dorsală, care este foarte mică şi puţin înaltă, e situată exact 

 la mijloc între aripioarele pectorale şi ventrale. Pectoralele, cari au forma 

 de evantaliu, au primul radiu foarte gros şi osiiicat. 



Ventralele se aseamănă în forma lor cu pectoralele, însă sunt ceva mai 

 mici şi ajung înapoi până la începutul analei. Intre ele şi anală este o 

 proeminenţă lungă conică, cu o deschidere în vârf numită papila uroge- 

 nitală. Anala este foarte lungă şi se prelungeşte până la marginea cau- 

 dalei, fără însă a se confunda cu totul cu ea. înălţimea caudalei descreşte 

 foarte puţin către partea ei posterioară. Caudala este puţin rotunzită la 

 marginea ei posterioară. Linia laterală, care este mai apropiată do linia 

 dorsală decât de cea ventrală, este vizibilă pe toată lungimea corpului şi 

 e formată de o serie de canale line. Pielea este cu totul lipsită de solzi 

 şi lunecoasă. 



Color aţiunea. Partea superioară a corpului este neagră-cenuşie sau 

 măslinie închisă, pe lături măslinie cu pete mari marmorate închise, pe 

 burtă alb sau alb-gălbiu. In epoca de reproducere burta devine puţin 

 roşietică, deasemenea şi aripioarele bat puţin în roşu. Irisul este galben cu 

 pete închise şi cu o dungă subţire aurie în jurul pupilei. 



Dimensiunile. Somnul ajunge în apele noastre la dimensiuni enorme. 

 Exemplare de 300 şi chiar 400 kgr. se întâlnesc adeseori. Un exemplar 

 de 130 kg. avea o lungime de 2.85 m. ; cu cât îmbătrânesc însă ei cresc 

 mai mult în grosime şi greutate decât în lungime. Exemplarele de 60 — 80 kgr. 

 sunt cele obişnuite ce se prind zilnic în Dunăre şi primăvara prin bălţi. 



Distributiunea. Somnul trăeste în toată Dunărea Românească cu toate 

 bălţile ei, în lacurile litorale unde apa nu e prea sărată (în lacul Man- 

 galia, Siut-Ghiol, Comarova, Taşaul, etc), în lacurile mari şi adânci din 

 interiorul terii ca; Znagov, etc. în Prut cu toate bălţile pe cari le ali- 

 mentează şi în toate râurile mari din ţară ca: Oltul, Jiul, Şiretul, Argeşul, 

 Ialomiţa, etc, până în regiunea dealurilor. Pentru studiul de faţă sau exa- 

 minat un număr de peste 100 de exemplare de toate dimensiunile — în- 

 cepând dela 5 cm. lungime — provenite din aproape, toate felurile de ape 

 din ţară. 



Biologia. Biologia Somnului este din cele mai interesante şi materialul 

 foarte bogat ce-1 avem noi în ţară, mi-a dat putinţa să culeg observa- 

 ţiuni foarte importante asupra obiceiurilor până azi în mare parte necu- 

 noscute ale acestui peşte atât de interesant şi de caracteristic pentru base- 

 nul Dunării. 



Deşi Somnul se găseşte mai în tot felul de ape, el este mai înainte de 

 toate un peşte de ape curgătoare, care intră prin bălţi pentru a se repro- 

 duce şi caută apoi să iasă afară îndată ce apele încep a se retrage. 



Somnul este un peşte foarte răpitor, care se hrăneşte cu viermi, crus- 

 tacee, larve şi insecte (Rusalii şi Coropişniţe), broaşte, cadavre, etc, şi 

 mai cu seamă cu alţi peşti. In special Obleţii şi Abramidele formează o- 

 biectul principal al vânătorilor sale, adeseori chiar şi semenii săi. Dar chiar 

 pasările acuatice nu sunt cruţate şi când se deprind în aproprierea satelor 

 stârpesc gâştele şi raţele ce înoată pe apă. Mai mult chiar, el este atât de 

 lacom, încât se repede chiar şi la om. Se cunosc multe cazuri pozitive de 

 copii cari au fost atacaţi de somni la scăldătoare şi pescarii ştiu să poves- 



