109 



cari mai au încă şi marea calitate de a sta, în parte, câteva luni pe an us- 

 cate şi de a-şi primeni apa în iiccare primăvară; toate aceste sunt con- 

 diţiuni ideale pentru creşterea şi rcproducţiunea Crapului şi fac ca ţara 

 noastră să fie una din ţerile cele mai bine potrivite din toată Europa 

 pentru o astfel de producţiune. 



Hrana crapului constă din plante şi animale mici acuatice, crustacee, 

 larve de insecte, etc, ea variază după anotimp, în unele epoci mâncând 

 mai mult plante, în altele mai mult larve de insecte, etc. 



Numeroasele studii speciale făcute în timpul din urmă şi mai cu seamă 

 ale lui Susta (1), Arnold (2) şi Schiemenz (3) ne-au făcut să cunoştem până 

 în cele mai mici detalii modul de hrană al acestei specii în apele natu- 

 rale. In heleşteele artificiale modul lor de hrană se schimbă, căci în 

 timpul din urmă s'a ajuns a se hrăni în mod artificial cu lupină, melasa 

 de sânge, etc. şi tot felul de preparate pentru a se spori în acest mod 

 producţiunea. In special studiile lui Susta (4), Burda (5) ; Walter (6), etc. 

 au contribuit mult la luminarea acestei chestiuni practice. 



In apele noastre şi în special bălţile Dunării, cari prezentă condiţiuni i- 

 deale pentru hrana Crapului, unde avem un Plankton bogat, o vegetaţie 

 puternică pe margini, păduri de sălcii pe maluri, cari favorizează desvol- 

 tarea insectelor, etc, unde apa inundând primăvara câmpii întregi favori- 

 zează desvoltarea infuzoriilor, crustaceelor şi tuturor organismelor cari 

 compun Limno- şi Potamoplanktonul, în aceste ape de sigur că niciodată 

 nu va fi nevoie a se mai recurge la hrana artificială; aici crapii au o 

 hrană naturală atât de bună, încât cresc cu mult mai repede decât chiar 

 în heieşteele artificiale din apus. Cercetând după solzi am constatat în a- 

 clevăr crapi de 3 veri de ai noştri liind mult mai mari decât crapii de 

 4 veri din Germania. 



Crapul se nutreşte mai cu seamă în timpul verii şi maximul de nutri- 

 ţiune coincide cu lunile cele mai calde ale anului, aşâ că în timpul verii 

 este epoca principală de creşterea crapului. De aceea în timpul verii tre- 

 bue să se pescuească cât se poate mai puţin şi numai pentru a rări peş- 

 tele, acolo unde e în prea mari cantităţi în raport cu suprafaţa apei în 

 care trăeşte. Când sunt prea mulţi crapi în raport cu întinderea unei ape, 

 ei îşi fac o prea mare concurenţă la hrană şi atunci cresc mai puţin, aşâ 

 că producţiunea totală a acelei ape e mai mică decât dacă ar fi fost mai 

 puţini peşti în ea. Cu cât se răceşte apa mai tare, cu atât şi crapul în- 

 cetează mai mult de a mânca, iar în timpul iernii el nu mai mănâncă 

 aproape deloc stând într'un fel de hibeinaţiune în nămol la gropi adânci 

 în grupe mari. In acest timp creşterea încetează cu totul. Gropile de hi- 



(1) I. Susta, Die Ernăhriwg des Karpfens und seiner Teichgenossen. Steltin 1888. 



(2) I. Arnold, Ueber die Fischnahrung in den Binnengewăssern. Verh. d. V. Internat. Zoolog. 

 Congres. Berlin, 1901. 



(3) P. Schiemenz, Ueber die NaJirimg unserer getvohnlicheu Wildfische. Stettin 1905. 



(4) Susta, Die Karpfenfutteruvg in Wittingau. Stettin 1891. 



(5) V. Burda, Mai multe articole în revista Der Landwirţ. Schlcsische Landwirtschaftliche Zei- 

 tung. 1890. 



(G) Walter, Jaliresberi elite der teichivirtschaflichen Versuchstation Traclienberg. (mai mulţi ani 

 consecutivi). 



