110 



bernaţiune sunt de obiceiu cunoscute de pescari şi iarna ie înconjoară cu 

 garduri făcând «zatoane» şi prinzând cantităţi mari. In timpul iernii crapul, 

 deşi nu mănâncă aproape nimic, totuş nu slăbeşte aproape de loc. 



Epoca de reproducţie a Crapului în apele noastre începe cam pe la 

 mijlocul lui Aprilie şi anume atunci când apa ajunge la o temperatură de 

 18°. El se bate în mai mulţi răstimpi, însă bătaia principală este între 10 

 April până la 20 Maiu. 1)-1 Inginer Roco, din serviciul pescăriilor, care a 

 făcut timp de 4 ani consecutivi observaţiuni în bălţile Dunării clin judeţul 

 Constanţa în privinţa relaţiunilor dintre epoca de reproducţiune a peştilor 

 şi temperatura apei, îmi raportează despre Crap următoarele: 



«Bătaia acestor peşti se întâmplă atunci când temperatura apei trece 

 de 18° şi durează cât timp temperatura apei este cuprinsă între 18° şi 

 20°. Peştii cei mai tineri întârziază uneori cu bătaia şi temperatura apei 

 trece de 20° ajungând până la 22°». 



«Timpul cât durează bătaia acestor peşti este de obiceiu între 20 A- 

 prilie şi 20 Maiu. In anii 1901, 1902, 1903 şi 1904 prima bătaie a Crapu- 

 lui în bălţi a fost între 20 şi 23 Aprilie. Majoritatea peştelui se bătuse deja 

 pe la 5 — 10 Maiu, ultima bătaie fusese între 10 şi 20 Maiu. In anul acesta 

 (1905) însă bătaia peştelui a început dela 7 — 10 Aprilie şi pe la 20 Maiu 

 eră deja bătut. In unele cazuri se mai găsiau peşti cu icre, însă cu lapţi 

 nu se mai găsiau de loc, aşa că bătaia peştelui si fecundaţia nu mai era 

 posibilă. Pescarii spun că nevărsarea icrelor la timp se datora faptului 

 că peştele avea îngrămădită grăsime prea multă în canalul de vărsare a 

 icrelor». 



Aceste observaţiuni foarte interesante de sigur că ne dau o lumină în 

 privinţa mfiuenţei temperaturii asupra epocii reproducţiei crapilor în bălţi. 

 Această influenţă se confirmă cu atât mai mult, cu cât observaţia ne arată 

 că imediat alături, în Dunăre, unde apa e întotdeauna cu câteva grade 

 mai rece, bătaia crapului se face cu vreo 2 săptămâni mai târziu. 



Dar nu numai temperatura are o influenţă asupra epocii lepădării icrelor, 

 ci şi creşterile şi revărsările apelor. De obiceiu bătaia crapului coincide 

 cu epoca de creştere maximă a apelor, el nu se bale niciodată la venitul 

 apelor, ci aşteaptă când apa stă pe loc. Se întâmplă câte odată că re- 

 vărsările vin ceva mai târziu, atunci şi bătaia crapului e mai întârziată. 

 Toate acestea însă — şi revărsările şi temperatura optimă a apei în bălţi 

 dela 18 — 20° — coincid de obiceiu. Se întâmplă însă ani când Dunărea 

 nu se revarsă de loc, atunci numai câţiva crapi leapădă icrele în Dunăre pe 

 lângă maluri, iar o mare parte nu leapădă de loc, aşâ că vara târziu în- 

 tâlnim încă crapi cu icre, cari încetul cu încetul se învârtoşează şi se 

 roşesc ca şi cum ar fi fierte. De aceea în anii când sunt apele mari avem 

 şi o producţiune foarte mare de Ciortănică mică, care asigură prod noţiu- 

 nea anilor viitori, iar în ani de secetă producţiunea e cu mult mai redusă. 

 Locurile de reproducţiune ale Crapului sunt în totdeauna în apropiere 

 de maluri la apă cât se poate ele mică şi mai ele preferinţă pe ierburi în 

 locurile de curând inundate; ei mai depun icrele şi pa buşteni, în za- 

 toane, etc. In timpul bătăii crapii «se cârduesc» în grupuri mari şi ies aşâ 

 de mulţi la suprafaţa apelor, încât dela distanţe mari li se poate vedea spi- 



