,113 



cu modul acesta se poate ajunge ca la finele verii a treia să avem crapi 

 de vânzare în greutate de câte 1.650 gr. bucata. 



III. Trebue ca peştii în fiecare heleşteu să fie puşi numai într'o anumită 

 proporţie în raport cu suprafaţa, pentru a nu avea o suprapopulare şi 

 deci o scădere totală a producţiei; şi în line 



IV. Trebue ca peştii răpitori — Ştiuca, Şalăul, etc— să nu intre decât în 

 heleşteele de creşterea peştilor şi într'o proporţie de cel mult 10 %• 



Cultivând în acest mod, Dubisch, fără a hrăni în mod artificial, scoate 

 peste 220 de crapi — de câte 1.100 gr. fiecare — pe hectar, ceeace re- 

 prezenta după preţurile noastre peste 130 de lei pe hectar. 



La noi până astăzi o asemenea cultură pe o scară întinsă nu se face 

 încă; un început se face acum în judeţele Botoşani şi Dorohoiu; e de sperat 

 însă că vechea şi tradiţionala cultură a Crapului în ţară la noi va reîncepe 

 pe baze cu totul nouă asigurând proprietarilor noştri o rentabilitate mai 

 bună şi mai constantă a multor porţiuni de terenuri cari azi le sunt 

 aproape neproductive. 



In bălţile Dunării până azi nu s'a făcut piscicultura artificială şi în cea 

 mai mare parte nici nu e nevoie a se face, căci condiţiunile naturale sunt 

 prea bune spre a avea nevoie să recurgem la asemenea mijloace. Numai 

 în unele lacuri litorale, unde scăzuse producţia, s'au întrebuinţat cu succes 

 aceste procedeuri. De asemenea când se vor regula terenurile de inun- 

 daţiune ale Dunării — lucrare deja începută de Serviciul pescăriilor — atunci 

 piscicultura artificială a Crapului va fi aceea care va pune aceste terenuri 

 în mare parte în valoare. 



Pescuitul. Pescuitul Crapului se face cu tot felul de instrumente variind 

 după diferitele ape şi după anotimpuri. Cele mai principale moduri şi instru- 

 mente de prindere sunt însă următoarele : 



1) Vintirele. Cu ele se prind în tot timpul anului, atât la bălţi cât şi pe 

 lângă malurile Dunării, cantităţi destul de însemnate; 



2) Coteţele. Se prind cu ele mai cu seamă toamna şi iarna la stuf; 



3) Zatoanele se fac în totdeauna în timpul iernii şi mai cu seamă la 

 bălţile Brateş, Crapina, etc; 



4) Leasă. La leasă se prind cantităţi enorme prin luna lui Iulie şi August, 

 când scad apele din bălţi. La leasă dela Crapina am asistat singur când 

 în timp de 3 ore s'a prins aproape 10.000 kg. de crap mare (5 — 6 kg. 

 bucata). Lesele dela Filipoiul, Saltava, Ghimia, Călăraşi, etc, prind în 

 fiecare vară cantităţi enorme ; 



5) Năvoadele. Cu acestea se pescueşte mai cu seamă toamna şi iarna în 

 bălţi, la mare în faţa gurilor Dunării, etc. şi se prind cantităţile cele mai 

 mari. Iarna se trage cu ele pe sub ghiaţă. 



6) Avele. După ce se trag câteva toane cu năvodul în baltă, Crapul fuge 

 la stuf, atunci se încunjură stuful cu ave — plăşi mari cu 3 pânze cari se 

 aşează vertical şi plutesc în apă — şi se bate peştele cu ghionderele; Cra- 

 pul dând să fugă se încurcă cu branchiile şi aripioarele în cele 3 pânze 

 ale avei. De asemenea se încunjură cu avele insulele plutitoare şi făcându-se 

 găuri în ele se bate pe dedesubt cu ghionderele sau cu raşca pentru a 

 speria peştele care stă dedesubt; el voind să fugă rămâne prins în avă. 



AM.— Publ. Adamachi. 111. Antipa, Ihtiologia. 8 



■^^M 



