întrebuinţarea. Mreana deşi aro multe oase, are o carne gustoasă şi 

 apreciată. Se prepară mai cu scamă fiartă rasol şi este peştele preferat 

 al populaţiunii de pe marginea râurilor din jos de regiunea Păstrăvului 

 şi Lipanului. Pescuitul ei totuş nu e atât de abundent, încât să aibă o 

 însemnată valoare economică sau comercială. 



Pescuitul. Mreana se prinde mai cu seamă cu următoarele instrumente: 

 1) Cu Mreja, — aceasta este o plasă cu 3 reţele, una deasă la mijloc şi 2 

 rari pe margine. Ea are o lungime ca de 3 m., jos e îngreunată cu plumbi, 

 iar sus e întinsă prin ajutorul unor inele pe o cociorvă, adică o nuia lungă 

 pe care o ţine omul în mână când merge la pescuit. 2) Cu Sacul pe sub 

 maluri şi rădăcini, în care se bate cu o măciucă scobită la capăt, numită 

 Ştiulbuc, spre a speria peştele. 3) Cu Poclăul sau Plocăul care este un sac 

 cu gura foarte largă şi legat la fiecare capăt de câte o prăjină de care 

 ţine câte un pescar; pescarul mai ţine în mână pe degetul arătător şi o 

 mică sforişoară numită strajă, după care simte când a intrat peştele în 

 sac şi ridică imediat instrumentul în sus. Cu Poclăul se pescueşte în apele 

 mai mici umblând pe jos pe la mijlocul râului, iar în apele mai mari cu 

 2 şeici sau ciobace în cari stă câte un pescar în fiecare. 4) Cu Năvodul— 

 acest instrument nu e năvodul dela Dunăre şi bălţi, ci o plasă simplă ca 

 de 12 m. lungime şi ca de 1,20 lăţime. 5) Cu Ostia iarna sub ghiaţă (la 

 munte ostia e cu 4 — 5 dinţi mici) sau noaptea cu facliia şi în fine 6) cu 

 Undiţa la care se pun larve de insecte ca nadă, sau cu diferite alte in- 

 strumente mai mici. 



Numele populare. Numele principal este Mreana, poporul îi mai zice 

 însăşi Breană sau Mbreană. In Oltenia în unele locuri i se zice şi Jamna; 

 probabil că acesta e numele pe care 1-a colectat Bielz în Transilvania şi 

 pe care-1 scrie Schamle. 



Pe Bistriţa pescarii o disting de specia următoare sub numele de Mreana 

 galbenă, iar negustorii pescari din Bucureşti îi zic Mreana roşie. 



2 sp. Barbus petenyi Heck. Mzeana vânătă. 



Tab. X. Fig. 51. 



Buzele mai p u ţ i n cărnoase, mustăţile nu p f e â g r o a s e, 

 aşezate 2 la vârful botului şi 2 la capetele gurii. Corpul 

 lung şi cilindric, însă ceva m ai îndesat. Spinul osos dela 

 începutul dorsalei mai subţire şi n e d i n ţ a t la partea sa 

 poşte rioară. Anala culcată ajunge înapoi până la inserţiu- 

 nea caudalei. 



Sinonime : 



Afterbarbe: Leonhard, Lehrbuch fur Beforderung der Kenntniss von 

 Siebenburgen. 



