133 



5. Gen. Gobio. Cuvier. 



Regne anim. 



Solzii mijlocii, cu Unic laterală. Aripioarele dorsală şi ventrală cu 

 baza scurtă, cu cel mult 8 radii moi. Dorsala fără spin osificat. Gura 

 inferioară cu 2 mustăţi lungi la capetele ei. Ochii ridicaţi in sus până 

 în dreptul frunţii. Dinţii far ingieni pe 2 scrii după formula 3.5 — 5.3 

 sau 2.5 — 5.2 (excepţional 3.5 — 5.2); cu vârfurile ascuţite şi cârligate. 



1. sp. Gobio fluviatils Cuv. Poicusoiul. 



Tab, X. Fig. 53. 



Caractere spe ci fi ce : C orpul lungăreţşi cilindric, coada com- 

 primată lateral. Botul Obtus şi profilul frunţii convex. 0- 

 chii aşezaţi lateral. Mustăţile ajung înapoi abia până sub 

 ochi. Aripioara dorsală şi ca u dală cu mai multe dungi trans- 

 versale formate din câte o serie de pete negre cafenii. 



Sinonime : 



Gobius: Marsigli, l. c, tab. 9, fig. 2, pag. 25. 



Cyprinus gobio: Linne, Syst. Natur. I, pag. 526. Bloch, l. c, pag. 57, 

 tab. 8, fig. 2. Meidinger, Icon., etc, tab. 23. Pallas, Zoographia, etc. III, 

 pag. 295. Reisinger, l. c, pag. 55. 



Gobio vulgariş: Ileckel u. Kner, pag. 90. Pancic., I. c, pag. 82. Jeit- 

 teles, l. c, pag. 50. 



Gobio fluviatilis: Cuvier et Valenciennes, l. c, voi. XVI, pag. 300, tab. 

 481. Nordmann, 1. c, p. 472. Sicbold, 1. c, p. 112. Jeitteles, Fische der 

 March (1863), pag. 28. Dybowski, Cyprin. Livlands. pag. 72. Giinther, Cata- 

 logue VII, pag. 172. Kessler, Ichthyol. Aralo-Casp., etc, pag. 251, No. 178. 

 Grimm, Arch. fur Naturg., pag. 203, No. 206. Seeleţj, 1. c. 



Gobio obtusirostris: Cuvier el Valenciennes, XVI, p. 211. Kessler, Zur 

 Icthyologie, pag. 18, şi Nach trage zur Ichthyolog., pag. 18, No. 18. 



D3/7, Pl/13-15, V2/8, A3/6, C6/19/6, L lat 40—44, L. tr. '0 a . 



După cum se vede din lista sinonimelor, şi această specie variază în 

 tru câtva şi a dat loc la crearea de specii nouă; în special sunt unele exem- 

 plare cu botul mai scurt, pentru cari Valenciennes a creat specia G. ob- 

 tusirostris, iar forma cu botul lung era înţeleasă sub numele de G. flu- 

 viatilis. In realitate aceste 2 sunt varietăţi, din cari într'o regiune apare 

 mai mult una, iar în alta cealaltă. Kessler d, ex. a descris pentru regiunea 



