136 



In apele Europei acest gen este reprezentat printr'o singură specie, care 

 este însă foarte interesantă, deoarece prin formă, prin dentiţiune, etc. 

 pare o formă o transiţie cătră genul Abramis. 



Sp. Rhodeus amarus Agass, Blehniţa sau Boatca. 



Tab. X. Fig. 52. 



Caractere specifice: Corpul înalt şi comprimat lateral; linia la- 

 terală limitată asupra primilor 5 — 6 solzi. Dorsala are la 

 începutul ei un radiu osos neted. 



Sinonime : 



Alburnus aussonii : Marsigli, 1., c, voi. IV tab. 13, fig. 3. pag. 43. 



Cyprinus amarus: Lhme, Syst. Nat. BJoch, 1., c, pag. 52, Tab. 8, fig. 

 3. Meidinger, Icon. etc, tab. 37. Cuvier el Valenc. XVII, pag. 79. Rei- 

 singer, 1. c, pag. 80. 



Leuciscus amarus: Cuvier, Regne animal. 



Cyprinus sericeus : Pallas, Zoograph, Rosso-Asiat. III, pag. 320. 



Rhodeus amarus: Agassiz, Mem. Soc. se. nat. Neuchâtel I, 1835, pag. 

 37. Nordmann, 1., c, pag. 481. BieJs, Fische Siebenbiirgens, pag. 9. Kess- 

 ler, Zur Ichthyol. pag. 29, Nr. 27; Nachtrăge, pag. 20; Ihtiol. iYralo- 

 Caspi-pontică, pag. 260. Nr. 204. Heckel u. Kner. 1., c, pag. 100. Sie- 

 bolcl. 1., c, pag. 117. Panciî:, 1., c, pag. 85. Jeitieles, 1., c, Fische der 

 March II, pag. 3, 1864. Dybowski, 1. c, pag. 83. Seeley, 1. c. Gilnther 

 Catal. VII, pag. 279. Bade, pag. 142, Warpachowski, 1. c. 



Br. 4, D 3/9 - 10, P 1/10, V 2/6, A 3/9, C 19, L. lat. 34—38 L. tr. 10—12. 



Acest peşte mic se aseamănă prin forma corpului său cu un puiu de Plătică 

 sau de Caracudă, de aceea şi pescarii în cea mai mare parte îl confundă, 

 şi în multe locuri nici nu au nume propriu pentru el, ci îi zic «plăticuţă», 

 «cosăcel», etc. 



Corpul este foarte înalt şi comprimat lateral. înălţimea sa este egală 

 cu Y 3 din lungimea totală şi grosimea sa egală cu 1 / 3 din înălţimea ma- 

 ximă. Gura este semi-inferioară şi îngustă ajungând înapoi numai până 

 sub narine. Narinele sunt mai apropiate de ochi decât vârful botului ; 

 ele sunt duble, cea anterioară fiind rotundă, iar cea posterioară ovală. Ochiul 

 este foarte mare, diametrul său fiind egal cu 1 / 8 din lungimea capului, care 

 şi el se cuprinde de 4 x / 2 — 5 ori în lungimea totală. Distanţa preorbitară 

 e chiar ceva mai mică ca diametrul ochiului, iar cea interorbitară are aproape 

 l 1 / 2 ori acest diametru. Intre ochi şi între nări fruntea e puţin scobită 

 longitudinal. Dinţii faringieni au formă de cuţite şi prezentă câte o singură 

 brăzdătură pe suprafaţa lor de masticaţiune. 



Dela regiunea occipitală înainte profilul corpului se suie repede în sus des- 

 criind un cerc până la începutul dorsalei, de aici se scoboară grabnic în jos 



