139 



/ sp. Abramis brama Linne. Plătica. 



Tab. XI. Fig. 55. 



Gura semi-inf erioară. Corpul înalt. Toate aripioarele al- 

 bastre cenuşii. Anala cu 23 — 28 radii moi divizate, începe 

 înaintea sfârşitului dorsalei. 



Sinonime : 



Brama I: Marsigli, IV, tab. 16 şi tab. 17, pag. 49. 



Cyprinus brama: Linne, Şist. Nat. I, pag. 53, Bloch, Oek. Naturg. fi. 

 Fische Deutschl. I, pag. 75, tab. 13. Meiclinger, Icon. Pisc. Austr, tab 43. 

 Pallas, Zoograph. Ross.-As. III, pag. 325. Reisinger, 1. c, pag. 81. 



Abramis brama: Fleming, 1. c, p. 187. Agassiz, 1. c, pag. 39. Norcl- 

 mann, pag. 503. Cuvier et Valenciennes, voi. XVII, pag. 9. Kessler, Zur 

 Ichthyologie, etc, pag. 46; Nachtrăge, etc, pag. 22;Ihtiolog. Aralo-Caspi- 

 pontică, pag. 260, No. 205. Heckel u.Kner,\. c, pag. 104. Siebold, 1. c, 

 pag. 121. Pancic 1. c, pag. 87. Jeitteles, Prodrom l'aunae, etc, pag. 55. 

 Giinther, Catalog. VII, pag. 300. Grimm, 1. c, No. 225. Warpackowski, 1. 

 c. See!ey, 1. c, pag. 211. Bade I. c, pag. 148. 



Abramis vetula: Heckel, Annalen des Wiener Museums, 1835, şi Heckel 

 u. Kner, 1. c, pag. 108. 



Cyprinus farenus: Linne: Syst. Nat., pag. 535. 



Br. 3, D 3/9, P 1/15, V 2/8, A 3/23-28, C 19, L. lat. 51—57, L. 

 trans. V£* 



6-7 ■ 



Plătica este caracterizata prin forma generală a corpului ei, care este 

 puternic comprimat lateral şi foarte înalt. înălţimea maximă a corpului 

 este conţinută de 2 1 / 2 — 2. 3 / 4 ori în lungimea sa fără caudală; la exempla- 

 rele tinere însă este ceva mai mică. Grosimea corpului e conţinută de 3 1 /;, 

 ori în înălţimea sa. Lungimea capului este numai cu puţin mai mare de- 

 cât înălţimea sa şi se cuprinde aproape de 6 ori în lungimea totală a cor- 

 pului. Botul este scurt şi obtus, el acopere numai foarte puţin gura, care 

 are o formă de potcoavă şi este subinferioară. Buzele sunt puţin cărnoase 

 si fără mustăţi. Gura este îngustă şi se întinde înapoi numai până sub 

 narinele inferioare. Ochii sunt relativ mari şi egali cu 1 / i — 1 /- din lun- 

 gimea capului. Distanţa preorbitală este egală cu l 1 / 2 diametru ochiului, 

 iar cea interorbitară mai mare decât 2 diametre. Narinele, cari sunt du- 

 ble, sunt cu mult mai apropiate de marginea superioară a ochiului de- 

 cât de vârful botului. Fruntea formează o adâncitură transversală între 

 narine şi vârful botului, de aici înainte linia profilului porneşte descriind 

 un arc foarte turtit până în regiunea occipitală, iar de aici se ridică brusc 

 descriind un arc mare şi înalt până la începutul dorsalei. Dela dorsală 

 linia spinării descinde brusc descriind o curbă inversă. Oasele faringiene 

 inferioare sunt foarte delicate, subţiri şi prelungite. Dinţii faringieni sunt 



