149 



Abramidopsis Leuckartii : Siebokl, 1. c, p. 134. Kessler, Ihtiologia 

 Aralo-Caspi-pontică, p. 264, No. 212. Grimm, 1. c, No. 232. 



Hybrid between Abramis brama and Leuciscus rutilus: Gunther, Ca- 

 talogue VII, p. 214. 



După cum se vede din lista sinonimiilor, acest peşte a fost mult timp con- 

 siderat ca o specie aparte şi abia în urma studiilor lui Siebold a fost re- 

 cunosculă adevărată sa natură de bastard. E destul de curios aceasta, 

 căci pescarii noştri îl cunosc cu toţii foarte bine şi nici nu-i dau alt 

 nume decât «Plătică corcită cu Babuşcă». 



Caracterele principale ale acestei forme sunt : Corpul este lungăreţ şi 

 de o înălţime mediocră, înălţimea sa maximă fiind cuprinsă de 3 Va or ' m 

 lungimea totală, iar grosimea sa aproape de 3 ori în înălţime. Capul este 

 aproape atât de lung cât înalt şi lungimea sa intră aproape de 5V 2 ori în 

 lungimea totală. Gura este terminală şi oblică ca la A. ballerus ; ea este 

 îngustă, încât colţurile ei nu ajung până sub nări, botul este obtus. Dinţii 

 faringieni sunt pe câte o singură serie şi anume în dreapta 5 şi în stânga 

 5 sau câte odată 6. Coroanele lor sunt lateral comprimate şi oblice. Su- 

 prafeţele lor de masticaţiune au o brăzdătură în mijloc, iar înaintea vâr- 

 fului lor câte o crestătură. Ochiul este relativ mic, diametrul său având 

 cam Vi din lungimea capului; distanţa preorbitală este de un diametru, iar 

 cea interorbitală egală cu l 1 / 2 diametru a ochiului. 



Solzii sunt ceva mai mari ca la Plătică şi au pe suprafaţa lor câteva 

 striuri radiare. Pe linia dorsală el nu mai lasă o cărare liberă, ci o acoper 

 complet cu solzi impari suprapuşi unul peste altul ; de asemenea pe por- 

 ţiunea ventrală dintre aripioarele ventrale şi anus se formează o muche 

 ascuţită acoperită cu solzi. Prin aceste 2 caractere acest peşte se înde- 

 părtează cu totul de Abramis apropiindu-se de Leuciscus. Linia laterală 

 este bine pronunţată, mergând mai mult pe sub jumătatea corpului apropo 

 paralelă cu linia ventrală. 



Şi aripioarele sunt foarte caracteristice, formând o transiţie între ambele 

 genuri; Aripioara dorsală este trunchiată oblic, formând un unghiu ascuţit, 

 anala însă are o bază cu mult mai scurtă ca la toate abramidele fiind 

 compusă din 15 — 18 radii moi şi începe exact sub ultimul radiu al dorsalei; 

 baza ei e numai cu puţin mai lungă ca înălţimea. Caudala de asemenea 

 e caracteristică, căci vârful său inferior este numai foarte puţin mai lung 

 sau aproape egal cu cel superior, deci e cu mult mai scurt decât la toate 

 Abramidele. 



D3/10, Pl/5, V2/8, A3/15— 18, C19, L. lat 45—54, L tr. ^4^. 



Coloarea este pe cap şi pe spinare albastru-verzuie, pe laturi argintie, 

 aripioarele albicioase, liind însă mai toate afară de pectorale şi ventrale 

 (câte odată şi aceste) cu marginile înnegrite. 



Dimensiunile obişnuite sunt cam de 25 cm. Trăeşte în Dunăre şi mai 

 cu seamă în bălţile şi jepcile ei. 



Nume populare. Plătică corcită cu Roşioară sau Plătică corcită cu 

 Babuscă. 



