i6a 



al ochiului, iar cea interorbitală egală cu aproape de 2 ori acest diametru. 

 Narinele, cari sunt duble, sunt aproape la jumătate distanţă între vârful botu- 

 lui şi ochi. Dinţii faringieni sunt lateral comprimaţi, cu marginea de mai 

 multe ori crestată şi cu vârful cârligat. Gura este foarte oblic îndreptată în 

 sus. Capetele ei ajung până sub narine. Bărbia este foarte îngroşată şi 

 ieşită în afară. Solzii sunt rotunzi, nu se acoper nici până la jumătatea lor, 

 însă sunt mult mai bine fixaţi şi nu cad aşa uşor ca la specia precedentă. 

 Linia laterală merge paralel cu linia ventrală şi numără 68 — 70 solzi. 



Dorsala începe pe a doua jumătate a corpului între ventrale şi anală. 

 Anala care are 18 — 20 radii moi începe în urma capătului posterior al 

 dorsalei. Pectoralele nu ajung până în dreptul originii ventralelor şi acestea 

 nu ajung până la deschiderea anală. Pintenul dela inserţiunea ventralelor 

 este ceva mai lung decât baza lor. Caudala este adânc divizată, lobul in- 

 ferior fiind puţin mai lung. 



Dimensiunile acestei forme sunt cu mult mai mari decât la specia pre- 

 cedentă, exemplarele ordinare având 22 — 25 cm. lungime. 



Distribuţia. Această varietate se găseşte mai cu seamă la mare şi în 

 lacurile sărate: Razim, Zaton, Sinoe-Liman, etc. Ea intră însă şi în Dunăre 

 până pe la Cernavodă sau Ostrov şi chiar prin bălţi. Se găseşte de ase- 

 menea în mari cantităţi la lacul Siutghiol de lângă Constanţa. 



In privinţa Biologiei nu am mult de adăogat decât că este un peşte 

 migrator care intră regulat din mare în bălţile Dunării spre a se reproduce. 

 După spusa pescarilor leapădă icrele tot în acelaş timp ca obleţul ordinar 

 şi la acelaş fel de locuri. 



întrebuinţarea, pescuitul, etc. Această specie este foart gustoasă şi are 

 o căutare mare. Din ea se fac adeseori «obleţii afumaţi» cari au un gust 

 foarte bun amintind scrumbiile afumate. 



Numele populare: Obleţi mari sau Obleti de mare. 



3. Sp. Alburnus bipunctatus Lin. Beldiia. 



Tab. XIII. Fig. 65. 



Corpul numai puţin prelungit; gura terminală, puţin o- 

 blioă. Falca inferioară aproape de loc îngroşată la mijloc, 

 bărbia neieşind decât foarte puţin înainte. Dinţii faringieni 

 fără crestături. Anala cu 15 — 18 radii moi bifurcate, în- 

 cepe după capătul posterior al dorsalei. Pe linia laterală 

 45 — 50 de solzi. 



Sinonime : 



Phoxinus primus: Marsigli, 1. c, tab. 18, fig. 2. 

 Cyprinus bipunctatus: Linne, Syst. nat. Bloch, I, tab. 8, fig. 1, pag 

 50. Meidinger, Icon. Pisc, tab. 16. Reisinger, 1. c, pag. 71. 



