166 _ 



Alburnus dolobratus: Siebold, 1. c, pag. 164. Jaeckel, Abhandlungen 

 d. Zoolog-Mineral. Vereins Regensburg. 1865, pag. 41. Kessler, Ihtiolog. 

 Aralo-Caspi-pontioă, pag. 267. 



Alburnus tauricus: Kessler, Ausziige a. d. Berichte, etc. I, pag. 15. 



Hybrid between Leuciscus dobula and Alburnus lucidus: Gunther, 

 Catalogue VII, pag. 223. 



Br. 3, D 3/8—9, P 1/15, V 2/8—9, A 3/10—16, C 4/19/4, L. lat. 

 45—54, L fcr. 1 



3-4 



Acest bastard dintre Clean şi Obleţ se întâlneşte adeseori şi prin râurile 

 noastre mai mari. Eu l-am colectat din Prut şi din Şiret, însă din cerce- 

 tările făcute la pescarii de pe malurile altor râuri mi s'a afirmat că se 

 găseşte adeseori. 



Iată în scurt caracteristica sa: 



Corpul este lungăreţ cu spinarea rotunzită şi înălţimea sa are aproxi- 

 mativ 1 / i din lungimea corpului fără aripioara caudală. Gura este terminală 

 şi puţin oblică ; bărbia numai foarte puţin îngroşată şi iese puţin înainte. 



Distanţa preorbitală aproximativ egală cu diametrul ochiului sau numai 

 puţin mai lungă. Dinţii faringieni pe două serii, cei interni lateral com- 

 primaţi şi cu mai multe crestături. Intre ventrale şi deschiderea anală o 

 muche foarte ascuţită. 



Dorsala cu baza scurtă având înălţimea mai mare decât lungimea ei. 

 Anala începe după capătul posterior al caudalei, ea are 10 — 16 radii şi 

 nu descreşte mult în înălţime către partea posterioară. Solzii bine fixaţi, 

 cu striuri în formă de evantaliu bine pronunţate şi cu marginea colorată 

 în negru. 



Spinarea cenuşie, lăturile argintii ; aripioarele dorsala şi caudula cenuşii 

 cu marginea neagră. Ventralele, pectoralele şi anala roşietice. 



Numele populare. Corcitură de Clean cu Soreau (la Şiret), Clean corcit 

 cu Oblei. 



2'- Bastazd: Alburnus lucidus X leuciscus rutilus: Antipa. 



Acest bastard dintre Oblei şi Ocheană, pe care nu l-am găsit încă 

 nicăeri amintit în literatură, este foarte frecvent în apele noastre. Atât în 

 bălţile Dunării cât şi în alte ape din interiorul terii, de ex. la Znagov 

 se găseşte adeseori. Prin forma corpului său formează un fel de transiţie 

 între aceşti doi peşti, el este lungăreţ, însă cu spinarea ceva mai lată şi 

 mai înalt. înălţimea maximă se cuprinde de 4 1 / 4 în lungimea totală a 

 corpului, lungimea capului do 5 Va ori m această lungime. Gura este ter- 

 minală şi numai foarte puţin oblică. Dinţii faringieni sunt de obiceiu după 

 formula 2.5 — 5.2 ca la Obleţ, variază însă foarte mult înspre formula 

 lui Leuciscus, aşa că găsim exemplare numai 6 — 5.2 sau chiar cu 6 — 5. 

 Intre V si A o muche, 



