183 



In privinţa modului de vieaţă, hrană, reproducţie, etc, nu e mare di- 

 ferinţa, decât cel mult că această specie e mai mult limitată asupra Du- 

 nării si bălţilor ei şi nu se găseşte prin heleştee. 



Ue aseminea are aceleaşi nume populare ca şi cealaltă specie, pescarii 

 noştri nefăcând nici o diferintă între ele. 



3 sp. Leuciscus frisii Noidm. 



Corpul rotund aproape cilindric şi lungăreţ. Gura semi-in- 

 ferioară. Dinţii faringieni posteriori netezi cu coroane mari 

 şi suprafeţe convexe de mas ticaţiune. Dorsala opozită ven- 

 tralei. Solzii mici; pe liniea laterală 62 — 67 solzi. 



Sinonime : 



(?) Cyprinus cephalus : Pallas, Zoogr. III, pag. 301. 



Cyprinus grisalgine : Meidinger, Tab. 40. Heckel, Annalen d. Wiener 

 Museums, voi. I, Abt. 2, pag. 21. 



Leuciscus grisalginii: Cuv. et Valenc. .XVII, pag. 221. 



Lauciscus meidingeri : Heckel, Sitzb. d. k. Akad. d. Wis. Wien 1852, 

 pag. 90, Tab. 10. Heckel u. Kner, 1. c, pag. 178. Siebold, 1. c, pag. 196. 

 Bade, pag. 136. 



Leuciscus Frisii: Nordmann, 1. c, pag. 487. Kessler, zur Ichthyologie, 

 pag. 32; Nachtrăge, pag. 20. Gunther, Calalogue VII, pag. 219. Kessler, 

 Ihtiologia Aralo-Caspi, etc. pag. 253. No. 182. Seeley, pag. 153. Grimm, 

 1. c, No. 209. Sabanejeff, 1. c, II, pag. 252. Warpachowskl, 1. c, pag. 88. 



Br 3, D 3/8—10, P 1/16—17, V 2/8—9, A 3/9—11, C 19, L. lat. 62—67, 

 Ltr. t±° 



5—6- 



Această specie — după descrierile ce i s'au dat — se deosebeşte de pre- 

 cedentele: 



1) Prin corpul său lungăreţ, cilindric şi puţin înalt. 



2) Prin fruntea lată. 



3) Prin dinţii faringieni cari sunt netezi, pe când la ambele celelalte 

 specii ei sunt crestaţi. 



4) Prin forma solzilor şi dimensiunile lor, aicea fiind cu mult mai mici 

 decât la ambele celelalte specii. 



5) Prin numărul solzilor pe linia laterală, aicea ajungând chiar la 67, 

 pe când la celelalte specii nu trece de 49. 



După cum am arătat, această specie nu am întâlnit-o niciodată în apele 

 noastre şi nici un pescar de pe tot lungul Dunării nu a putut să-şi amin- 

 tească să o fi văzut vreodată. Le-am arătat chiar şi atlasul lui Heckel, în 

 care e o figură foarte bună, şi nu a putut nici unul să-1 recunoască. După 



